Jaromír Čelakovský
prof. JUDr. Jaromír Čelakovský | |
---|---|
![]() Jaromír Čelakovský (1895) | |
Poslanec Českého zemského sněmu | |
Ve funkci: 1878 – 1889 | |
Ve funkci: 1895 – 1913 | |
Poslanec Říšské rady | |
Ve funkci: 1879 – 1881 | |
Ve funkci: 1900 – 1901 | |
Ve funkci: 1907 – 1911 | |
Rektor české Karlo-Ferdinandovy univerzity | |
Ve funkci: 1911 – 1912 | |
Předchůdce | Jan Janošík |
Nástupce | František Vejdovský |
Děkan Právnické fakulty české Karlo-Ferdinandovy univerzity | |
Ve funkci: 1897 – 1898 | |
Předchůdce | Alois Zucker |
Nástupce | Josef Stupecký |
Ve funkci: 1905 – 1906 | |
Předchůdce | Karel Hermann-Otavský |
Nástupce | František Fiedler |
Stranická příslušnost | |
Členství | Český klub (mladočeši) |
Narození | 21. března 1846 Vratislav ![]() |
Úmrtí | 16. října 1914 (ve věku 68 let) Praha ![]() |
Místo pohřbení | Olšanské hřbitovy |
Choť | 1. Marie Čelakovská roz. Holá (1843–1907) 2. Milada Čelakovská roz. Halová (1883–?) |
Rodiče | František Ladislav Čelakovský Bohuslava Rajská |
Děti | Marie Magdalena (1872–1909)
Zdeňka Louisa (1873) Milada Louisa provd. Fähnrichová (1874–1949) Zdeňka Antonie provd. Kurzová (1874–1941) |
Příbuzní | Ladislav Josef Čelakovský (bratr) Bohuslav (bratr; 1848–1887) Marie Čelakovská provd. Tůmová (sestra; 1841–1892) Ludmila Čelakovská (sestra; 1836–1896) Ludvika Čelakovská (sestra; 1838–1874) Hedvika (sestra; 1844) Anna (sestra; 1852) Ladislav František Čelakovský (synovec) Josef František Frič (strýc) Karel Tůma (švagr) |
Alma mater | Karlo-Ferdin. univ. |
Profese | historik, historik práva, archivář, pedagog, spisovatel, vysokoškolský učitel, novinář, politik, právník a učitel |
Commons | Jaromír Čelakovský |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jaromír Čelakovský (21. března 1846 Vratislav[1] – 16. října 1914 Praha) byl český právní historik, novinář, archivář a mladočeský politik.
Biografie
[editovat | editovat zdroj]Narodil se z druhého manželství Františka Ladislava Čelakovského s Antonií Reisovou (pseudonym Bohuslava Rajská). Po předčasné smrti obou rodičů vyrůstal v rodině svého strýce Josefa Friče. Studoval na staroměstském Akademickém gymnáziu v Praze (1857–1865). V letech 1865 až 1869 vystudoval právo na Karlo-Ferdinandově univerzitě v Praze a v roce 1871 zde získal doktorát (JUDr.). V 60. letech 19. století se živil jako kopista Františka Palackého a Antonína Gindelyho. Jako jeden ze zakladatelů tzv. ruchovců literárně přispíval do Květů a Lumíra. Koncem 60. let psal rovněž politické články do radikálně demokratických periodik, jako byl časopis Říp a především Josefem Barákem vydávaná Svoboda, resp. Pravda. V letech 1871 až 1886 patřil ke stálým spolupracovníkům Národních listů.
Od roku 1871 působil jako archivní adjunkt v archivu města Prahy, od roku 1892 s titulem druhý archivář. Vedení archivu po penzionovaném prof. Josefu Emlerovi převzal roku 1896. Do penze Čelakovský odešel roku 1907 a jeho nástupcem se stal Josef Teige.
Jako poslanec Říšské rady se výrazně zasloužil o přípravu a přijetí zákona ohledně rozdělení jednotné Karlo-Ferdinandovy univerzity v Praze na samostatnou českou a samostatnou německou univerzitu. V roce 1883 se habilitoval na české právnické fakultě. Roku 1886 se stal mimořádným a roku 1892 řádným profesorem českých právních dějin na právnické fakultě české univerzity v Praze. Byl členem České akademie věd a umění, Královské české společnosti nauk a krakovské akademie věd.[2] V roce 1891 byl zvolen předsedou Ústřední matice školské.[1]
Ve své historické práci se věnoval zejména dějinám městského práva a českého státního práva.[2] Zasedal v Komisi pro soupis památek Prahy[3] od jejího vzniku v roce 1883 (1884) a jako její člen spoluvytvářel první systém památkové péče v Čechách.
Angažoval se rovněž v politice. V letech 1878–1889 a 1895–1913 zasedal za mladočeskou stranu v Českém zemském sněmu.[2] Byl na něj poprvé zvolen zemských volbách roku 1878. Zastupoval kurii venkovských obcí, obvod Kutná Hora, Čáslav.[4] Uváděl se tehdy jako mladočech.[5] Mandát zde obhájil v zemských volbách roku 1883.[6] Na sněm se vrátil v zemských volbách roku 1895, nyní za městskou kurii, obvod Vysoké Mýto.[1] Byl zde zvolen i v zemských volbách roku 1901 (stále jako mladočeský kandidát).[7] V zemských volbách roku 1908 uspěl coby mladočech[8] za kurii městskou, obvod Mnichovo Hradiště, Turnov, Bělá.[9]
Po jistou dobu zasedal i v Říšské radě (celostátní zákonodárný sbor), kam byl poprvé zvolen ve volbách do Říšské rady roku 1879. Reprezentoval kurii venkovských obcí, obvod Čáslav, Kutná Hora atd.[10] Po volbách v roce 1879 se na Říšské radě připojil k Českému klubu (jednotné parlamentní zastoupení, do kterého se sdružili staročeši, mladočeši, česká konzervativní šlechta a moravští národní poslanci).[11] Na mandát rezignoval v červnu roku 1881.[12] Říšská rada vzala rezignaci na vědomí v listopadu 1881.[13] Do vídeňského parlamentu se vrátil znovu krátce až na přelomu století. 28. února 1900 nastoupil po doplňovacících volbách místo Gustava Adámka v kurii městské, obvod Slaný, Louny, Kladno, Nové Strašecí atd. Opětovně byl zvolen až v řádných volbách do Říšské rady roku 1907, za obvod Čechy 021.[14]
Zemřel v říjnu 1914 v Praze a byl pohřben na Olšanských hřbitovech.
Dílo
[editovat | editovat zdroj]- ČELAKOVSKÝ, Jaromír. Právo obce Pražské k řece Vltavě. Praha: vl.n., 1882. Dostupné online.
- ČELAKOVSKÝ, Jaromír. Hrad Pražský a majetková práva k němu do r. 1526. Praha: Obec královského hlavního města Prahy, 1906. Dostupné online.
- ČELAKOVSKÝ, Jaromír. O začátcích ústavních dějin Starého města Pražského. Praha: vl.n., 1904. Dostupné online.
- ČELAKOVSKÝ, Jaromír. Sbírka pramenů práva městského Království Českého : Codex juris municipalis Regni Bohemiae. Praha: Obec královského hlavního města Prahy, 1886-1895. Dostupné online.
- ČELAKOVSKÝ, Jaromír. Úřad podkomořský v Čechách : Příspěvek k dějinám stavu městského v zemích českých. Praha: Otto, 1881. Dostupné online.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c NAVRÁTIL, Michal. Almanach sněmu království Českého 1895–1901. Praha: [s.n.], 1896. Dostupné online. S. 163.
- ↑ a b c Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950. Bd. 1. Wien: [s.n.], 2003-2011. Dostupné online. ISBN 978-3-7001-3213-4. Kapitola Čelakovský, Jaromír (1846-1914), Rechtshistoriker und Abgeordneter, s. 140. (německy)
- ↑ WUNSCH, Hugo; TEIGE, Josef. Zpráva o činnosti Komise pro soupis stavebních, uměleckých a historických památek král. hl. města Prahy. In: Almanach královského hlavního města Prahy na rok 1899. Ročník 2. Redakce Lešer Václav. první. vyd. Praha: Důchody obce královského hlavního města Prahy, 1899. 469 s. Dostupné online. Kapitola Zpráva o činnosti Komise pro soupis stavebních, uměleckých a historických památek král. hl. města Prahy., s. 249–265.
- ↑ http://www.psp.cz/eknih/1878skc/1/stenprot/001schuz/s001003.htm
- ↑ Národní listy 18. 9. 1878, http://kramerius.nkp.cz/kramerius/PShowPageDoc.do?id=5011270&picp=&it=0&s=djvu
- ↑ http://www.psp.cz/eknih/1883skc/1/stenprot/001schuz/s001001.htm
- ↑ Seskupení poslanců sněmu král. českého. Národní listy. Říjen 1901, roč. 41, čís. 289, s. 2. Dostupné online.
- ↑ Národní politika 28. 2. 1908, http://kramerius.nkp.cz/kramerius/PShowPageDoc.do?id=7196153&picp=&it=0&s=djvu
- ↑ http://www.psp.cz/eknih/1908skc/1/stenprot/001schuz/s001003.htm
- ↑ http://alex.onb.ac.at/cgi-content/alex?aid=spa&datum=0009&size=45&page=71
- ↑ Salzburger Volksblatt, 21. 10. 1879, č. 126, s. 2.
- ↑ Das Vaterland, 21. 6. 1881, s. 2.
- ↑ http://alex.onb.ac.at/cgi-content/alex?aid=spa&datum=0009&size=45&page=7180
- ↑ Databáze stenografických protokolů a rejstříků Říšské rady z příslušných volebních období, http://alex.onb.ac.at/spa.htm.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 10. sešit : Č–Čerma. Praha: Libri, 2008. 503–606 s. ISBN 978-80-7277-367-1. S. 570–572.
- ČELAKOVSKÝ, Jaromír. Moje zápisky 1871–1914, vyd. Luboš Velek – Alice Velková, Praha : Scriptorium, 2004. ISBN 80-7285-051-2.
- VELEK, Luboš. Respektující rivalita: Jaroslav Goll a Jaromír Čelakovský na mocenském poli české historiografie. Několik postřehů k taktikám a strategiím ve vědeckém prostředí přelomu 20. století, in: Jaroslav Goll a jeho žáci, vyd. Bohumil Jiroušek – Josef Blüml – Dagmar Blümlová, České Budějovice 2005, s. 193–242.
- VELEK, Luboš. Prof. Jaromír Čelakovský a Národní strana svobodomyslná zv. mladočeská, Právněhistorické studie 45/1, 2015, s. 112–126.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Jaromír Čelakovský na Wikimedia Commons
Autor Jaromír Čelakovský ve Wikizdrojích
Encyklopedické heslo Čelakovský v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jaromír Čelakovský
- Digitalizovaná díla Jaromíra Čelakovského v Národní digitální knihovně.
- Irena Prokopová: Jaromír Čelakovský
- Soupis pražských domovských příslušníků 1830–1910, Čelakovský Jaromír 1846
- Rektoři Univerzity Karlovy
- Děkani Právnické fakulty Univerzity Karlovy
- Poslanci rakouské Říšské rady
- Poslanci českého zemského sněmu
- Mladočeši
- Rakousko-uherští politici české národnosti
- Čeští právníci
- Čeští historikové
- Čeští novináři
- Čeští archiváři
- Diplomatici
- Právní historikové
- Editoři historických pramenů
- Absolventi Právnické fakulty Univerzity Karlovy
- Narození v roce 1846
- Narození 21. března
- Narození ve Vratislavi
- Úmrtí v roce 1914
- Úmrtí 16. října
- Úmrtí v Praze
- Pohřbení na Olšanech
- Historikové 19. století
- Historikové 20. století