Волиця (Хмельницька міська громада)
село Волиця | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Країна | ![]() | ||||
Область | Хмельницька область | ||||
Район | ![]() | ||||
Громада | Хмельницька міська громада | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | 1610 | ||||
Населення | 464 | ||||
Площа | 7,712 км² | ||||
Густота населення | 60,17 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 31335 | ||||
Телефонний код | +380 382 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 49°24′48″ пн. ш. 26°48′38″ сх. д. / 49.41333° пн. ш. 26.81056° сх. д.Координати: 49°24′48″ пн. ш. 26°48′38″ сх. д. / 49.41333° пн. ш. 26.81056° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря |
317 м | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, 3 | ||||
Карта | |||||
Мапа | |||||
![]() | |||||
|
Воли́ця — село в Україні, у Хмельницькій міській громаді Хмельницького району Хмельницької області. Населення становить 464 осіб.
Перша згадка. 5 липня 1441 року польський король Владислав III записав кам'янецькому каштеляну Бедриху 100 гривень на селах Остапківці (Stapkowscze) над річкою Смотрич і Плоска (Ploska) над річкою Плоска у Смотрицькому повіті Подільської землі [1; с.256][1]
Протягом століть у ході національно-визвольних війн село на деякий час зникало, а потім знову відроджувалось. Так, у 1661 році разом з сусідніми Малиничами було повністю спалене і розорене. Іоан Чарзовський, служник Маріани (з) Богужова, приніс присягу про розорення сіл Малиничі і Волиця[2]
За радянських часів село мало назву Плоскове. Постановою Верховної Ради України від 5 травня 1996 року селу повернено історичну назву — Волиця.[3]
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[4]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 96,31% |
російська | 3,47% |
Затверджений 30 грудня 2015 року рішенням сесії сільської ради. Автор — О. С. Підгурський.
У зеленому щиті з золотим правим перев'язом і лазуровою шиповидною базою Архистратиг Михаїл із вогняним мечем.
У царські часи в податкових реєстрах значиться як приписне до Малашовець село. З писемних джерел відомо про заснування у 1833 році церкви Чуда архистратига Михаїла[5] [3; с.863] (у 1982 році зруйнована танком за сприяння голови колгоспу ім. Димитрова В. А. Вельського — Прим.авт) та дерев'яної церкви Покрови у 1848 р.[6] (До наших часів не збереглась — Прим. авт). Тепер у селі існує католицький костел (службу правлять Григорій Цимбала, Януш Новак та Петро Франків) і новозбудована православна церква Московського патріархату.
В часи Другої світової війни на території свинарника було розташоване гетто (місце, де окупаційна німецька адміністрація утримувала євреїв). Полонені та місцеві жителі були змушені важко працювати на будівництві траси Хмельницький — Львів. У листопаді 1942 року близько 800 євреїв було розстріляно руками місцевих вбивць у яру за селом. На місці загибелі нині встановлений пам'ятник — надгробок, огороджений стовпчиками і дротом. Імена загиблих і катів не відомі.
В центрі височіє обеліск в пам'ять про односельчан, загиблих у роки війни та постраждалих від Голодомору 1932—1933 років.
- Бондар Олексій Станіславович — поет, журналіст. Член НСЖУ. Удостоєний звання «Почесний громадянин міста Сокиряни».
-
Дорога на село (прямо), праворуч - розвилка на Малашівці
-
Дорога на село
-
Вид на село у квітні
-
Хрест при в'їзді у село
-
Братська могила рад. воїнів та сільський клуб
- ↑ Михайловський В. (2004 р.). Надання земельної власності у Подільському воєводстві за панування Владислава 3 (1434 – 1444 рр.)// Український археографічний щорічник.--т. 8-9.-С. 256 – 257.
- ↑ Присяжные показания о селах впоєне разоренных в Подольском старостве по случаю взымания подымной подати 1661 году // Архив Юго — Западной Росии. — ч.7.-Т.ІІ. — С.644.
- ↑ Постанова Верховної Ради України «Про відновлення селу Плоскове Хмельницького району Хмельницької області колишнього найменування» від 05.05.1996 № 158/96-ВР
- ↑ Приходы и церкви Подольской епархии // Труды Подольского епархиального историко-статистического комитета — 1901 г. — т. 9.-С.863.
- ↑ Слободян В. Каталог існуючих дерев'яних церков України і українських етнічних земель // Вісник ін-ту Укрзахідпроектреставрація — 1996 р.-т. 4.- С.139.
- Погода в селі Волиця [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |