viite
Suomi
muokkaaSubstantiivi
muokkaa- kirjeen tai asiakirjan alussa oleva lyhyt maininta asian edellisestä käsittelystä
- tekstissä tai tekstin lopussa oleva maininta lähteestä tai asiaan liittyvästä sivuseikasta
- vihje jostakin asiasta
- Tutkijoiden mukaan Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa on havaittu viitteitä, että koronavirus olisi muuntautunut aiempaa tehokkaammin leviävämmäksi mutta vähemmän tappavaksi. (is.fi)
- (ohjelmointi) osoite, joka sallii jonkin tiedon käytön, osoitin
- (ohjelmointi) erityisesti C++-kielessä suora viittaus, joka antaa toisen nimen muuttujalle
Ääntäminen
muokkaa- IPA: /ˈʋiːt̪eˣ/
- tavutus: vii‧te
Taivutus
muokkaaTaivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | viite | viitteet |
genetiivi | viitteen | viitteiden viitteitten |
partitiivi | viitettä | viitteitä |
akkusatiivi | viite; viitteen |
viitteet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | viitteessä | viitteissä |
elatiivi | viitteestä | viitteistä |
illatiivi | viitteeseen | viitteisiin viitteihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | viitteellä | viitteillä |
ablatiivi | viitteeltä | viitteiltä |
allatiivi | viitteelle | viitteille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | viitteenä | viitteinä |
translatiivi | viitteeksi | viitteiksi |
abessiivi | viitteettä | viitteittä |
instruktiivi | – | viittein |
komitatiivi | – | viitteine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | viittee- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
viitet- |
Etymologia
muokkaajohdos sanasta viitata (heikko vartalo viita- + -e)
Käännökset
muokkaa1. kirjeen tai asiakirjan alussa oleva lyhyt maininta asian edellisestä käsittelystä
|
|
Liittyvät sanat
muokkaaJohdokset
muokkaa- adjektiivit: viitteellinen, viitteetön
- verbit: viitteistää
Yhdyssanat
muokkaa- alaviite, kirjallisuusviite, lähdeviite, viitehinta, viiteluettelo, viitemateriaali, viitenumero, viiteryhmä
Aiheesta muualla
muokkaa- viite Kielitoimiston sanakirjassa
Viro
muokkaaSubstantiivi
muokkaaviite
- (taivutusmuoto) yksikön genetiivimuoto sanasta viide