קבר חאפז
קבר חאפז (בפרסית: آرامگاه حافظ) ואולם הזיכרון הסובב אותו, החאפזיה (בפרסית: حافظیه), הם שני מבני אנדרטה, הנמצאים בקצה הצפוני של שיראז, איראן, לזכר המשורר הפרסי, חאפז. הביתנים הללו נמצאים בגני מוסאלה שעל הגדה הצפונית של נחל אכזב, שם נמצא קבר השיש של חאפז. המבנים נבנו בשנת 1935 ועוצבו על ידי האדריכל והארכאולוג הצרפתי אנדרה גודאר ומבוססים על מבנים קודמים שהמפורסם בהם נבנה בשנת 1773. המבנים האלו מהווים מוקד תיירותי בשיראז.
![]() | |
הביתן מעל קבר חאפז | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג |
סימן נוף, קניין תרבותי, קבר ![]() |
על שם | המשורר חאפז |
כתובת |
שיראז ![]() |
מיקום | שיראז, איראן |
מדינה |
איראן ![]() |
הקמה ובנייה | |
תקופת הבנייה | ?–1935 |
תאריך פתיחה רשמי |
1935 ![]() |
אדריכל |
אנדרה גודאר ![]() |
סגנון אדריכלי |
אדריכלות פהלווית ![]() |
קואורדינטות | 29°37′33″N 52°33′30″E / 29.625805555556°N 52.558444444444°E |
![]() ![]() |
היסטוריה
עריכההמשורר חאפז היה אהוב על העם האיראני ודמות משפיעה בעיר מולדתו והיה למשורר החצר.[1] לזכרו, הוקם מבנה דמוי כיפה קטן בשיראז ליד קברו בגולגסט א-מוסאלה (לימים, גני מוסאלה) בשנת 1452 בפקודת בַּאבּוּר אִבְּן-בַּישוּנְקוּר, השליט הטימורי. גנים אלו, שהשתרעו על שטח של יותר מ-19 דונם, היו דומיננטיים בשירתו של חאפז, וגם שימשו כבית קברות לתושבי שיראז. ב-300 השנים שבאו, האתר שוקם על ידי השליטים עבאס שאה הראשון מפרס במאה ה-15 ונאדר שאה במאה ה-16, אשר הורו על שיקום האתר בסימנים שראו בשירתו של חאפז.[1]
אנדרטה מוחשית יותר נבנתה בגנים בשנת 1773 בזמן שלטונו של כרים חאן זנד אשר שכנה על הגדה הצפונית של נחל חוּשְׁק הזורם בגני מוסאלה. החאפזיה הורכבה מארבעה עמודים מרכזיים ושני חדרים הבנויים בקצה המזרחי והמערבי, כאשר הצד הצפוני והדרומי פתוחים. המבנה פיצל את הגנים לשני אזורים, כאשר מטע עצי תפוזים בקדמתם, ובית הקברות בצידם האחורי. הקבר הנוכחי נבנה מחוץ למבנה, במרכז בית הקברות, כאשר חתיכת שיש גדולה מונחת מעל הקבר. אבן השיש נחקקה על ידי קליגרף, ועליה קטעים משירתו של חאפז.[1]
הקבר שוחזר בשנת 1857 על ידי מושל מחוז פארס, ובשנת 1878 נסגר המבנה בהוראת מושל נוסף. בשנת 1899 פרצה מחלוקת כאשר ארדשיר, מזרם הזורואסטריות מהודו החל לבנות מקדש מסביב לקברו של חאפז. למרות שארדשיר קיבל אישור מעולמא משיראז לבנות את המקדש מעץ וברזל, רופא דתי ובעל השפעה, עלי אכבר פאל אסירי התנגד לבניית מבנה זורואסטרי על קבר של אדם מוסלמי. יחד עם חסידיו, הוא הרס את המבנה הבנוי למחצה. תושבי שיראז התנגדו להרס והממשלה הורתה לבנות מחדש את האנדרטה, אך פאל אסירי התנגד והודיע כי הוא יהרוס כל מבנה שיוקם שם, גם אם ייבנה על ידי המלך עצמו. האתר נשאר הרוס למשך שנתיים, עד שבשנת 1901 הנסיך מירזה א-סולטנה לבית מאלכּ מנסור (לימים ראש ממשלת איראן) הניח מחסום סביב הקבר.[1]
המבנה הנוכחי
עריכהפעולות לשיחזור והרחבת האנדרטה לקבר חאפז החלו בשנת 1931 עם שיפוץ המטע והחאפזיה על ידי מושל מחוזות פארס ואספהאן, פרג'אללה בהראמי דבירעזאם. שר החינוך האיראני הורה על בניית מבנה חדש בשנת 1935. אנדרה גודאר, ארכאולוג ואדריכל צרפתי היה המפקח באגף העתיקות ומונה לעצב את המבנים החדשים.
שינויים בקבר חאפז כללו את העלאתו במטר אחד מעל הקרקע והקפתו בחמש מדרגות. כיפת נחושת אשר נתמכת שמונה עמודים בגובה עשרה מטרים עוצבה בצורת כובע דרוויש. צדה התחתון של הכיפה היא ערבסקה ופסיפס. אולם האנדרטה המקורי שנבנה בשנת 1773 הורחב בצורה ניכרת. שישה עשר עמודים תומכים נוספו לארבעת הקיימים יוצרים גזוזטרא ובחלקים מהחזית חקוקים ע'זלים וקטעים משירתו של חאפז.[1]
אתרים תיירותיים
עריכהבריכות מרובעות נוספו לצד הגנים, וכן גם עצי תפוזים, שבילים, מזרקות וערוגות פרחים. במקום נמצא בית תה וכל אלו הופכים את קבר חאפז למוקד תיירות. בלילה, הכיפה מעל הקבר מוארת והופכת למוקד משיכה חברתי.[2]