Jorina
Jorina on täysin turhaa puheen papatusta, josta ei ole kenellekään mitään hyötyä. Jorinan keskeinen olemus on selvittämättä. Jorina sanana on aina jotenkin halveksuva tahi vähättelevä. Jorina voi tapahtua yksin tai kohdistua johonkuhun toiseen. Tämä on jorinaa, joka kohdistuu sinuun.
Jorinaa[muokkaa]
Onko KOFF vaarallista?[muokkaa]
KOFF itsessään ei ole vaarallista, mutta sen aiheuttama humalatila voi olla. Kännissä on helpompi mm. jäädä auton alle tai hukkua.
KOFFin vaarallisuus riippuu juojan painosta. Jos painat 50 kg, on todennäköisempää tulla humalaan kuin jos painat 100 kg.
Millainen on neliulotteinen pallo?[muokkaa]
Simppeliä, mietit vain tason läpi kulkevaa palloa ja pyörität lukuja:
[math]\displaystyle{ \{x\in \mathbb{R}^4\} }[/math] joille annetulla [math]\displaystyle{ x_0\in\mathbb{R} }[/math] ja R>0 pätee [math]\displaystyle{ |x-x0|=R }[/math].
Vedin tuon miltei hatusta, mutta on se niin hieno, että siihen pitää uskoa!
Mikä on työmatka?[muokkaa]
Työmatka on se matka, jonka ihminen yleensä kulkee töihin. Työmatkan voi kulkea myös muuten vain. Työmatka ei pakosti olekaan matka tekemään töitä vaan yleisesti työpaikalle.
Työmatka on yleensä pidempi Lapissa kuin pääkaupunkiseudulla. Jos raha ei ole este, työmatkan voi taittaa vaikka helikopterissa.
Jumala on Rakkaus, mutta mitä Rakkaus on?[muokkaa]
Rakkaus on evoluution kehittämä ja geenistömme mahdollistama tavallisuudesta poikkevan syvä omistautuminen,joka johtaa selviytymisen tai lisääntymiskäyttäytymisen mahdollisuuksien varmistamiseen, mutta nojaa kahden tai useamman individuaalin yhteisiin ystävällismielisiin emootioihin ja muodollisiin tai implisiittisiin sopimuksiin, jotka ovat riippumattomia ulkopuolisten entiteettejen painostuksesta. Että melko erikoinen Jumala sinulla.
Mikä on totuuden väri?[muokkaa]
Totuus ei ole materiaa eikä sillä näin ollen ole väriä. Jos totuus materialisoituisi, se olisi todennäköisesti vihreä tai miksei punainen. Totuus on kuitenkin se, että joku saattaa tuntea totuuden, mutta kukaan ei ole toistaiseksi nähnyt totuutta. Siksi sen väristä ei voida olla varmoja.
Voi myös olla, että totuuden kuvaannollinen tai kirjaimellinen väri riippuu totuuden laadusta. Jos totuus on vaikka se, että joku on kuollut, on kysymyksessä musta totuus, jos totuus taas on iloluontoinen, on kysymyksessä mitä luultavimmin valkoinen totuus.
Kuinka vanha olen?[muokkaa]
Ihmiset laskevat yleensä iäkseen sen, millä hetkellä kätilö heidät kiskoo kohdusta ulos - joko luonnollisesti tai keisarinleikkauksella. Tämä hetki ei kuitenkaan liitty olemassaoloomme ; Keskoset syntyvät nuorempina, ja jostain syystä keskoskaapista pois ottaminen ei kuitenkaan ole "iän alku". Tätä pidettäisiin naurettavana, vaikka mitään "periaatteellista eroa" synnytystapahtumaan verrattuna ei ole : Molemmissa tilanteissa ihminen poistuu tilasta, joka on ylläpitänyt hänen elintoimintojaan sen aikaa, kun hän ei siihen itse ole kyennyt. Syntyykö ihminen uudestaan esimerkiksi hengityskoneesta poistamisen jälkeen? Useimmat mummot olisivat tällä tavoin ajatellen todella nuoria. Toisaalta ihminen on osin syntymäänsä nuorempi : Kaikki limakalvon pintakerroksen solut uusiutuvat viidessä vuorokaudessa. Tähän voi sanoa, että kokonaisuus ratkaisee ja määritellä ikä esimerkiksi kantasolujen tai hermosolujen iän mukaan. Tässä määrittelyssä törmäämme siihen, että jokainen solumme on peräisin toisesta solusta. Tämä soluketju ulottuu vanhempiimme, eikä tämäkään vielä ole ensimmäisen solumme "alku". Olisimme siis "hemmetin vanhoja". Joku voi sanoa, että evoluutio on muokannut soluja niin, että ne eivät olleet yhtään nykyisenlaisia. Tämä on kuitenkin ongelman kiertämistä, sillä jos otamme jonkin robotin ja muutamme tästä osan, niin onko robotti muuttunut? Entä jos vaihdamme robottiin uuden, erilaisen osan - onko robotti sama vai eri? Entä jos vaihdamme robottiin samanlaisia osia, mutta rakennamme robotista otetuista jäännöspaloista toisen samanlaisen robotin? Muuttuvatko soluihimme tunkeutuneet virukset, joita solumme sitten tuottavat, osaksi meitä? Entä solujemme perimään pysyvästi tunkeutuneet ja sieltä toimivat retrovirukset? Entäpä osaksi lajin yhteistä perimää olevat endogeeniset retrovirukset, jotka vain olla möllöttävät?
Onko meillä oikeus omaan kehoon?[muokkaa]
Ehdottomasti jokaisella ihmisellä on oltava oikeus omaan kehoon. Siksi kehotamme jokaista hankkimaa ensi tilassa oman kehon, ettei tarvi toisten kehoja varastaa! Teoriassa, jos ihmisellä on oma keho, hänellä on tälläin myös oikeus siihen. Aivan kuten muissakin esineissä. Mutta samalla säilyy lainausoikeus. Monet tahot, kuten vaikka seksikumppanit tai Jumala voivat joskus haluta lainata sitä. Tämä lainausoikeus on hyvin tärkeä. On hyvä antautua ja antaa itsensä ja luopua omasta oikeudesta omaan kehoonsa.
Toisalta taas oma oikeus kehoon on hankala jos joutuu käymään lääkärillä. Jos käy vaikka poistamssa syöpäkasvaimen, niin kirurgi puuttuu kehoosi ja leikkaa irti osan kehostasi ja lähettää sen patologille. Vaikka mistä sitä oikeasti tietäisi mitä tästä seuraa. Jos patologi vaikka pakastaa köntin vaikka koiranruuaksi. Tai tuhoaako kasvaimen asiattomasti ja rienaavasti jossain tosi-tv -ohjelmassa.
Mitä aivot juonivat?[muokkaa]
Ennen ihmiset uskoivat hyvin yleisesti dualismiin, jossa sielu asui ruumiissa. Sielu sitten katsoi silmillä ulos ja ohjaili ruumista. Nykyään moni ajattelee aivokeskeisesti. Kokonaisuus on hätkähdyttävän samanlainen. Aivot asuvat ruumiissa ja hallitsevat. Sielu-ruumis dualismi on muutettu aivo-ruumis dualismiksi.
Mutta jos kääntää päätä, tuntuu se siltä että kääntää päätä. Monet tekemiset nimenomaan tuntuvat kehokeskeisiltä. Tieyssä mielessä aivot ovatkin vain yksi osa, yksi elin. Tulkitseva elin. Havaintoja järjestävä elin. Siksi onkin ihmeellistä että moni ajattelee, että aivot asuvat ruumiissa. Harva ajattelee esimerkiksi maksakeskeisesti, että maksa elää ja että aivot ovat jonkinlainen loinen. (Vaikka kyllä tämä ihan järkeenkäypä juttu on. Kaikenlaista se ihmisen aivo juonii. Eikä ruumiin etuja usein ajattele. Hallitsee, päsmäröi ja ajaa omia tuntemattomia, mahdollisesti salakavalia, tarkoitusperiään.) Jotenkin aivot ovat ylevä ja niihin jotenkin liittyy vahvemmin ajatus kuolemanjälkeisestä elämästä. Vaikka teknisesti ne ovat kasa lihaa siinä missä maksakin. On vaikea nähdä miten ero tässä olisi jotenkin oleellinen. Siksi olisi hyvä tietää ensin miksi et kysy parempaa kysymystä. Kuten sitä että "mitä maksa juonii?"
Olenko vain minä todellinen ~ Ovatko muut mielikuvitusuniversumini rekvisiittaa?[muokkaa]
Kysymykseen on ehdottomasti olemassa oikea vastaus. Kuvittele se tähän.
Mistä tiedät? Mehän näemme vain meitä ympäröivän todellisuuden.[muokkaa]
Toiset ovat selvästi skientistejä ja toiset selvästi spiritualisteja. Spiritualisteille skientistit eivät voi selittää kaikkea, ja skientisteistä spiritualistit eivät kykene selittämään mitään. (Molemmat ovat luultavasti oikeassa, ja molemmat tietysti eri kielipelissä, jossa molemmissa eri säännöt ja yhteistä on vain sanat). Siinä missä spiritualisti haluaa ihmetellä huuli pyöreänä kuin idiootti ja sitten uskoa varmasti johonkin sen jälkeen varmasti kuin ääliö, tekee skientisti rohkean, mutta perustellun ja vääräksi kumottavissa olevan arvauksen, jollaisten varassa koko hiljalleen haipuva ja rapistuva tiedeyhteisö kulttuurissamme kiikkuu apeana kuin hirttäytynyt Jaska -setä.
Mistä kaikki sanat tulevat?[muokkaa]
Yleensä sanat (engl. words) tulevat suusta tahi tietokoneen näppäimistöllä.
Perimmäinen kysymys onkin se, mistä kaikki sanat tulevat. Kaikki on lähtöisin Taivaan Isästä, mutta voi myös olla, että tämä on enemmänkin etymologien kuin hikipedistien heiniä.
Kuvaavatko esineiden nimet niiden käyttötapoja?[muokkaa]
Kielessämme on esineen nimestä usein johdettu verbi, joka sisältää esineen nimen olennaisen osan: Näin esimerkiksi miekalla miekkaillaan, jyrällä jyrätään ja lapiolla lapioidaan. Mutta poikkeuksena tälle on aura. Lumiauralla toki aurataan, mutta ei lumiaurata. Aura itsessäänhän on maatalousväline. Kun sen kanssa mennään pellolle, ei sillä missään nimessä aurata. Vaan kynnetään. Oikeampi sana auran tilalle olisi siis "kynsi". Sen jälkeen otetaan äes. Sitä käyttäessä tullaan usein äkeiksi.
Onko ihminen eläin?[muokkaa]
Ihmisen toiminta perustuu DNA koodiin. Geenimme muistuttavat hyvin paljon kärpäsen vastaavaa. Sama geneettinen koodi toimii kaikissa eliöissä,niin lantussa kuin siassakin. Olemme ikäänkuin kemiallisia tietokoneohjelmia. Toimimme samalla koodauksella. (Aitotumalliset vaativat joihinkin toimintoihinsa "Golgin laitteen"=matematiikkaprosessorin.)
Osa ohjelmista on monimutkaisempia ja hienompia kuin toiset. Ihminen on maailman Windows ilman päivitysversiota. (jossa korjttaisiin ne virheet,jotka piti korjata jo tähän versioon)
Taipumuksenamme on kaataa usein koko "tietokone" -ja usein mitä järjettömimmistä syistä. (Jonkun mielestä pohjalla oleva kone on jumala, toisten mielestä henkilökohtainen CMX:än laulun sanoissa oleva juuri sinulle tarkoitettu viesti. Tai bioversiteetti, luonto tai elämä.)
Olemme joka tapauksessa elämän suuri ja laajalle leviytynyt kaataja, jolle ei kukaan ole keksinyt järkevää käyttöä. Joka kaikesta huolimatta taistelee monopoliasemastaan käyttöliittymien valtiaana, jonka mielihalujen(kuten uskonnon) alla kaikkien muiden "ohjelmien"=eliöiden tulee toimia. Kaikkihan me tiedämme mitä siitä seuraa.. (Paitsi LINUX:in suosio) "Kone on suorittanut laittoman toiminnon ja se lopetetaan" "Keyboard not found,press any key to continue."