Didier Drogba
Didier Yves Drogba Tébily (Abidjan, 1978. március 11. –) elefántcsontparti válogatott labdarúgó, aki jelenleg a Phoenix Rising társtulajdonosa.[1]
Didier Drogba | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Didier Drogba 2012-ben az UEFA-bajnokok ligája fináléjában | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Személyes adatok | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Teljes név | Didier Yves Drogba Tébily | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Születési dátum | 1978. március 11. (46 éves) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Születési hely | Abidjan, Elefántcsontpart | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Állampolgárság | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Magasság | 188 cm | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Testtömeg | 91 kg | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Becenév | Sötét ló | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Poszt | csatár | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Klubadatok | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Mezszám | 11 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Junior klubok | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Felnőtt klubok1 | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Válogatottság2 | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
1 A felnőtt klubokban játszott mérkőzések és gólok csak a bajnoki mérkőzések adatait tartalmazzák. Utolsó elszámolt mérkőzés dátuma: 2017. október 17. 2 Utolsó elszámolt válogatott mérkőzés dátuma: 2014. június 24. | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Didier Drogba témájú médiaállományokat. | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Didier hazájában a „Drogba” név az 1 literes söröskancsó szinonimájává vált, utalva az elefántcsontparti játékos erős combjára és erős rúgására.[2][3][4]
Élete
szerkesztés1978. március 11-én született Abidjanban. Gyermekkorát a szülőhazájában, Elefántcsontparton töltötte, majd Franciaországba költözött. 'Tito', ahogy családja és barátai hívták, először ötéves korában hagyta el szülőhazáját. A bretagne-i Brestbe utazott, ahol nagybátyja, Michael Goba, volt profi labdarúgó várta. Drogba három évet töltött a nagybátyjánál. Brestben, Angoulêmeben és Dunkerque-ben is élt, de honvágya volt, ezért hazatért.
Mivel hazájában a gazdasági állapotok tovább romlottak, Drogba visszaköltözött nagybátyjához Dunkerque-be, de kamaszként elköltözött tőle Franciaország más részére. Ekkor kezdett el futballozni. 1991-ben Didier szülei szintén Franciaországba utaztak, először Vannes-ben, majd 1993-ban Párizs külvárosában, Antony-ben telepedtek le. Amikor Drogba 15 éves volt, újraegyesült a családja. 18 éves korában leszerződött Levallois-val, amit később fel is juttatott saját osztályából a National 2-be, a francia negyedosztályba.
Didier egy Alla nevű mali nőt vett feleségül, akivel Párizsban találkozott. Három gyerekük született. Legidősebb fiuk, Isaac kedvenc játékosa Thierry Henry, ezért a fiú gyakran Arsenal-mezt visel.
Pályafutása
szerkesztésLe Mans és Guingamp
szerkesztésDrogba 19 évesen, 1998-ban aláírt a Le Mans-hoz, amely ekkor a Ligue 2-ben játszott. Miután elérte, hogy profi szerződést kapjon, már első szezonjában ismertté vált, hét gólt lőtt. A következő két szezonban hosszan tartó sérülése volt, ennek ellenére nagy lehetőség állt előtte, az Guingamp-pal tárgyalásokat folytathatott, majd 24 évesen, 2002-ben a Ligue 1-ig feljutott a csapattal. Drogba másfél szezont töltött a Guingampnál, első meccsén megszerezte edzője, Guy Lacombe bizalmát. Egyetlen, a klubbal töltött szezonjában Drogba tizenhét gólt lőtt és ezzel a hetedik helyre juttatta csapatát, ami az eddigi legjobb helyezés volt a Guingamp történetében. Ekkor Franciaország egyik legnagyobb klubja, az Olympique de Marseille is szerződtetni akarta.
Marseille
szerkesztésA Marseilleben eleinte vitái voltak Alain Perrinnel, aki megszerezte Drogbát a Guingamptól, de Perrint nem sokkal később José Anigóra leváltotta. Mindezek ellenére Drogba egyenletes teljesítményt nyújtott, 19 gólt lőtt és megnyerte az Év Francia játékosa díjat. A szezon Bajnokok Ligájában 5 gólt lőtt, az UEFA-kupában pedig újabb 6-ot, a szezonban összesen 29-et. Az UEFA-kupában már a kezében érezhette az érmet, azonban a döntőben a Marseille vereséget szenvedett a Valenciától. Jó teljesítménye miatt ismét a nagyobb klubok figyelmének középpontjába került. Játéka legfigyelemreméltóbb az UEFA-kupában a Liverpool elleni (gólt lőtt az Anfielden, és a visszavágón) és a Newcastle elleni mérkőzéseken (két gólt lőtt, az egyiket szögletből) volt. A szezon végén a Chelseahez igazolt. A klub 24 millió fontot adott érte, ami rekordösszegnek számított a klub történetében, egészen Andrij Sevcsenko érkezéséig, akit körülbelül 30 millió fontért szerződtettek 2006 nyarán. Drogba még ekkor is nagy tiszteletnek örvendett Marseilleben. A Stade Velodrome lelátóin továbbra is az ő nevét skandálták. Drogba Olympique de Marseille-mezét ki is állították a marseille-i bazilikában,[5] a Notre-Dame de la Garde-ban, miután a játékos az UEFA-kupát megelőzően odament.
Chelsea
szerkesztés2004–05
szerkesztés2004 júliusában írt alá a Chelsea-hez. Drogba jól alkalmazkodott a Premier League-hez, gólt szerzett a harmadik mérkőzésén egy fejessel a Crystal Palace ellen. A szezonja félbeszakadt, amikor egy izom meghúzódott a hasában a Liverpool elleni mérkőzésen, amely miatt két hónapig nem tudott játszani. Ennek ellenére ő örvendhetett a második legjobb gólátlag/perc mutatónak a Premier League-ben Thierry Henry után. A Chelsea-ben 40 mérkőzésen 16 gólt szerzett az első szezonjában (10-et a Premiershipben, 5-öt a Bajnokok Ligájában, és 1-et a ligakupa döntőjében), de számos kritikát kapott viselkedése miatt.
A szezon nagyon sikeresnek bizonyult a Chelsea számára. Megnyerték a Premiershipet, másodszor is Anglia topligájának bajnokai lettek 50 év után, és a Carling Kupában, Drogba góljával a hosszabbításban 3-2-re nyertek a Liverpool ellen a Millennium Stadionban. Fontos szerepet játszott a Bajnokok Ligája elődöntőjébe jutásban, ahol gólt lőtt excsapatának, a Marseille ősi riválisának, a Paris Saint-Germain-nek és újabb két gólt szerzett mindkét lábával a negyeddöntőben a Bayern München ellen.
2005–06
szerkesztésDrogba nagyszerűen kezdte a 2005–06-os szezont, két gólt lőtt a Community Shield-en az Arsenal elleni győzelmükkor. Mindkét gólnál Drogba könyörtelenül kihasználta a fiatal svájci védő, Philippe Senderos hibáját. A teljesítménye alapján a mérkőzés emberévé választották a két 4-1-es győzelem után. Egyik a Liverpool ellen az Anfielden, ahol mindegyik gólból kivette a részét, a másik pedig a West Ham United ellen, ahol az első gólt ő lőtte, a másodikat pedig Hernán Crespo-nak adta, és kitűnően is játszott.
Drogbát csalással vádolták a Manchester City elleni 2-0-s találkozó idején, a 2005-06-os szezon alatt. Látszott, hogy a kezével irányította a labdát a kapuba a második gólja előtt. A mérkőzésről nyilatkozott a BBC-nek, és beismerte, hogy kézzel ért a labdába és látszólag bevallotta, hogy csalt, azt mondta, "néha lebukok, néha nem" de azonnal visszavonta a megjegyzését: "Nem buktam le, játszottam a saját játékomat."[6]
A Chelsea meg akarta védeni a bajnoki címét, így kétszer olyan keményen küzdöttek, hogy másodszor is megnyerjék az Angol Premier League-t két egymást követő évben. Végül Drogba adta a legtöbb gólpasszot a Premier League-ben, 11 gólpasszal lett a legjobb ebben a mutatóban. Újra 16-szor talált be a szezonban (12-szer a Premiershipben, 2-szer a Community Shield-ben, 1-szer a Bajnokok Ligájában és 1-szer az FA-kupában.)
2006. június 11-én Drogba elárulta az angol sajtónak, hogy egyszer vissza akar térni a Marseille-hez, de elmondta, hogy kész meghosszabbítani a szerződését a Chelsea-nél és hogy örömmel játszana új csapattársaival, Michael Ballackkal, Andrij Sevcsenkoval, Salomon Kalouval és John Obi Mikellel.
Csatártársa, Hernán Crespo és a szélső Damien Duff távozott, és a vezetőedző Mourinho a 4-4-2-es formációt váltotta 4-3-3-ra. Míg az előző két szezonban egyedül volt támadó, Drogba helye stabil maradt az elkövetkező szezonban is, de új csatártársa, Andrij Sevcsenko mellett játszhatott.
2006–07
szerkesztésMiután Damien Duff a Newcastle United-hez távozott, Drogba a 15-ös számú mezt, amelyet a Chelsea-nél 2004 óta viselt, leváltotta a Duff által szabaddá tett 11-es számú mezre. A szezonban Drogba saját legnagyobb sikerét érte el, 33 gólt lőtt összesen (többet, mint az előző két szezont együttvéve), 20 góllal lett a Premier League aranycipőse.[7] Így Kerry Dixon (1984–85-ös szezon) óta ő az első játékos a Chelsea-ben, aki a 30 gólt elérte egy szezonban. A 33 góljából 20-at a Premier League-ben, 6-ot a Bajnokok Ligájában, 3-mat az FA-kupában és 4-et a Carling-kupában (Ligakupa) szerzett.
Legszebb pillanatai közé tartozik a büntetőterületen kívüli győztes góljai a Liverpool, Everton és az FC Barcelona ellen. A Barcelona ellen a 93. percben egyenlített a Camp Nou-ban. A Carling Kupa döntőjében mindkét Chelsea-gólt ő lőtte az Arsenal elleni győztes mérkőzésen. Kétszer mesterhármast szerzett; egyszer a Watford ellen, egyszer pedig a Levszki Szófia ellen a Bajnokok Ligájában, mely a Chelsea első mesterhármasa volt az európai sorozatban Gianluca Vialli óta, aki 1997-ben a Kupagyőztesek Európa-kupájában szerezte mesterhármasát. A szezon utolsó mérkőzésén győztes gólt lőtt a Manchester Unitednek az új Wembley Stadion első FA-kupa döntőjében.
2007 januárjában Drogba az Év Elefántcsontparti Játékosa volt, megelőzve ellenfeleit, mint például a Lille-ben játszó Kader Keitát, a Lens játékosát, Aruna Dindane-t, és az Arsenalos Kolo Touré-t. Márciusban megválasztották az Év Afrikai Játékosává pályafutása során először, megelőzve a kameruni válogatott és a Barcelona játékosát, Samuel Eto’o-t, valamint a Chelsea-ben szereplő csapattársát, a ghánai Michael Essien-t.[8] A szezonbeli teljesítményét látván beválasztották az év Premier League Álomcsapatába és második lett az Év Premier League Játékosa szavazásán Cristiano Ronaldo után.[9]
2007 márciusában Drogba fiatalabbik testvére Joёl megpróbálkozott berobbanni az angol futballba, az Angol Liga 1-es klubbal, a Leyton Orient-tel tárgyalt. Azonban a tárgyalás sikertelennek bizonyult.
2007–08
szerkesztésDrogba a következő szezonban is tartotta a 2006–07-es nagyszerű formáját. Mivel sérült volt, végig kellett néznie, ahogy csapata elveszti a Community Shieldet a Premier League címvédője, a Manchester United ellen. A szezonban a Chelsea első bajnoki mérkőzésén, a Birmingham City ellen szintén csereként szerepelt. Ebben a szezonban első gólját a Reading elleni mérkőzésen, Frank Lampard egyenlítőgólja után lőtte.
Drogba könnyek közt élte meg, amikor az előző menedzser, José Mourinho bejelentette a Chelsea edzőpályájáról való távozását, amely a klubbal való közös megegyezés alapján történt, majd játékosaitól elköszönt. A játékos ezután azt nyilatkozta a France Football Magazine-nak, hogy el akarja hagyni a csapatot. Drogbát ezen kijelentése után több európai klubbal is szóba hozták, többek közt az AC Milannal, a Real Madriddal és a Barcelonával.[10][11]
2007. szeptember 28-án, a Fulham elleni mérkőzésen a keretet újabb megrázkódtatás érte, mikor Didier Drogbát második sárgalapja után a játékvezető kiállította. Egy bajnoki mérkőzésre eltiltották, ezért a Chelsea következő mérkőzését 2007. október 7-én, a Bolton ellen, kénytelen volt kihagyni. Győztes gólt lőtt azonban a Valencia elleni 2–1-es nagyszerű győzelem során, ráadásul a Mestalla stadionban, a Bajnokok Ligájában 2007. október 3-án.
"Amíg a Kékek szerelésében lépek pályára, a legjobbamat adom. Minden egyes meccsen." - nyilatkozta Drogba, miután bejelentette távozási szándékát. Ezt mi sem bizonyítja jobban, minthogy október 20-án a Middlesbrough ellen,[12] október 24-én a Schalke 04 ellen a BL-ben, majd október 27-én kétszer a Manchester City ellen talált be a kapuba.[13] A gólszerzést folytatta november 11-én: az Everton ellen az ő jóvoltából szerzett vezetést a csapat, viszont a végeredmény 1–1 lett. A Bajnokok Ligájában november 28-án duplázott a Rosenborg ellen, a mérkőzést a Chelsea nyerte idegenben 4–0-ra. Ezt követően egy edzésen megsérült, és térdműtéten kellett átesnie. Emiatt 4 hetet hagyott ki, és ezzel együtt három fontos mérkőzést: a Valencia, az Arsenal és a Liverpool ellen. A Queens Park Rangers elleni FA-kupa meccsre tért vissza, ahol 30 percet játszott. Ez volt a legutolsó mérkőzése, mielőtt elutazott az Afrikai nemzetek kupájára. A torna után 2008. február 24-én gólt lőtt a ligakupa döntőjében a Wembley Stadionban a Tottenham Hotspur ellen, a kupa azonban az ellenfélé lett, miután Dimitar Berbatov és Jonathan Woodgate is betalált a Chelsea hálójába. 2008. március 23-án az Arsenal elleni kulcsfontosságú mérkőzésen az ő duplájával fordított a csapata hazai pályán a bajnokságban. Ezzel a Chelsea a második lett a tabellán, 5 ponttal lemaradva az első Manchester United-től.[14]
A Chelsea ebben az évben Didier vezérletével eljutott a Bajnokok Ligája döntőjébe, ahol a bajnoksághoz és az angol szuperkupához hasonlóan csak a Manchester United volt jobb a Kékeknél. A döntőben tizenegyesek döntöttek, ahol Drogba már nem volt a pályán, mivel a hosszabbítás 116. percében a Nemanja Vidić ellen elkövetett szabálytalanságát (arcon ütötte a szerb védőt) piros lappal büntette és kiállította a mérkőzést vezető szlovák Ľuboš Micheľ.
2008–09
szerkesztésA szezon elején makacs térdsérülést szenvedett, csak novemberben léphetett újra pályára. Első gólját november közepén a Burnley elleni ligakupa meccsen szerezte, azonban gólöröme közben a Burnley szurkolói pénzérmékkel dobálták meg, Drogba pedig egyet visszadobott közéjük. Az Angol labdarúgó-szövetség három meccsre eltiltotta a csatárt.[15] Visszatérése után a CFR Cluj kapujába talált be legközelebb, a BL csoportkörében, majd végre a bajnokságban is gólt szerzett decemberben. De ez is kevés volt ahhoz, hogy sérülései és eltiltsa után a kezdőben szerepelhessen, mivel Scolari egy csatárral játszatta a csapatot, és ő Anelkát favorizálta. Azonban nem sokáig ücsörgött a padon, Scolarit február elején menesztették a csapat gyenge teljesítménye miatt. Az új menedzser, Guus Hiddink első öt meccsén Drogba 4 gólt szerzett. A csatár góljainak is köszönhetően a Chelsea bejutott a BL-elődöntőjébe a Liverpoolt legyőzve (Drogba mindkét meccsen lőtt gólt), majd négy nappal később győztes gólt szerzett az FA-kupa-elődöntőjében. A BL-ben a Chelsea a Barcelonát kapta, az első meccsen 0–0 lett, a visszavágón, hazai pályán pedig a hosszabbításban egyenlített Iniesta és kiejtette a Chelsea-t. Drogba a meccs után még a pálya szélén a kamerába üvöltötte, hogy a mérkőzés játékvezetője, Tom Henning Øvrebø elcsalta a mérkőzést. A történtek után az UEFA 6 meccses eltiltással sújtotta a játékost, majd a Chelsea fellebbezése után 5 meccsre mérsékelték a büntetést. A szezon utolsó meccsén, az FA-kupa-döntőn góllal segítette győzelemhez csapatát. Az átigazolási szezonban az előző évekkel ellentétben nem hangoztatta, hogy szeretne eligazolni, az idény végén távozó Hiddink-et váltó Carlo Ancelotti biztosította bizalmáról, Drogba pedig aláírt egy új, 2012-ig szóló szerződést.[16]
2009–10
szerkesztésDrogba jó formában várta a szezont, ami a Manchester United elleni Szuperkupával kezdődött. A mérkőzés döntetlennel végződött, a tizenegyeseket pedig a Chelsea rúgta jobban, Drogba is értékesített egyet. A bajnokságban is jól kezdett a csatár, az ő duplájával fordított, és nyert a csapat az első fordulóban a Hull ellen. A 3. fordulóban újra betalált, a Nyugat-londoni rangadón vette be a Fulham kapuját. Szeptember 20-án már 5 gólnál járt, ekkor a Tottenhamnek köszönt be. A Wigan elleni 3–1-es vereség alkalmával 100. Chelsea-színekben szerzett gólját ünnepelhette. Október 4-én főszerepet játszott a Kékek első "Nagy négyes"-beli csapat ellen játszott meccsén, a Liverpool 2–0-s legyőzése során mindkét gólpasszt ő adta. Drogba továbbra is nagyszerű formában játszott, október végén 3 nap alatt kétszer verték 4–0-ra a Boltont (egyszer a ligakupában, egyszer a bajnokságban), a csatár mindkét meccsen szerzett gólt, az egyiket a hónap góljának választották a bajnokságban.
Eltiltása miatt csak novemberben debütálhatott a Bajnokok Ligájában, az Atletico Madrid elleni 2–2-es döntetlen alkalmával duplázni tudott. A bajnokságban 1 hónap alatt kétszer is duplázott; a második nagy rangadón, az Arsenal ellen, és az Everton elleni 3-3 alkalmával.
Január 3. és 30. között az Afrikai nemzetek kupáján szerepelt hazája válogatottjával. Elefeántcsontpart csalódást keltően szerepelt, már a negyeddöntőben búcsúztak, Drogba mindhárom meccsen végig játszott, egy gólt szerzett. Február 2-án tért vissza a pályára a Chelsea-nél, a gyenge afrikai szereplés azonban nem szegte kedvét, 1 pontot érő gólt szerzett a Hull City ellen. Március 24-én a Portsmouth ellen már szezonbeli 30. gólját szerezte. Április 3-án az MU elleni "bajnoki döntőn" gólt szerzett (lesről), a Chelsea pedig 2–1-re nyert. A győzelem után már csak egy komoly feladat állt a csapat előtt, ezt is teljesítették, a 37., utolsó előtti fordulóban a Liverpool idegenbeli 2–0-s legyőzésével már szinte biztos volt a Kékek bajnoki címe. Drogba ezen a meccsen is gólt szerzett.
Május 9-én, az utolsó fordulóban mesterhármassal vette ki a részét a Wigan 8–0-s kiütéséből, amivel a Chelsea-t a bajnoki címhez segítette, magát pedig a góllövőlista élére lőtte (29 góllal), az utolsó fordulóban megelőzve Wayne Rooney-t. Kevesebb, mint egy héttel később az FA-kupa-döntőben az ő egyetlen gólja döntött a kupa sorsáról, szabadrúgásból vette be David James kapuját.
2010–11
szerkesztésDrogba már az előző szezonban is bajlódott ágyéksérülésével, a világbajnokságon még játszott, de utána már nem halogathatta az operációt, július 23-án megműtötték. Az operáció után 2 héttel már pályára lépett, fél órát játszott Nicolas Anelka cseréjeként, az elvesztett szuperkupa-döntőn. A bajnokságban már jobban ment a Chelsea-nek, az első két meccsen egyaránt 6-0-ra verték a West Bromwich-ot, és a Wigant. Drogba az első meccsen mesterhármast szerzett, a másodikon 2 gólpasszt adott honfitársának, Salomon Kalou-nak. A 3. fordulóban is betalált, a Stoke ellen büntetőből volt eredményes.
2011–12
szerkesztésDidier Drogba augusztus 27-én a Norwich elleni mérkőzésen a 64. percben[17] John Ruddyval történt ütközésekor a földre esett és enyhe agyrázkódást szenvedett.[18][19] Felépülése után jó pár gólt szerzett a Chelsea-nek, főleg az emlékezetes Bajnokok Ligája finaléjában szerzett győztes gólt.
Shanghai Shenhua
szerkesztés2012–2013
szerkesztésDrogba átigazolt a kínai Shanghaj Shenhua-hoz és ott folytatja pályafutását a volt Chelsea-s csapattársa Nicolas Anelka mellett. 2013 januárjában mindkét labdarúgó távozott a klubtól.
Galatasaray
szerkesztés2012–2013
szerkesztés2013. január 28-án Drogba másfél éves szerződést írt alá a török bajnokság (Süper Lig) tabelláját vezető és a Bajnokok Ligájában is talpon álló Galatasarayhoz. A 12-mezszámot kapta a klubtól.
Drogba első gólját 2013. február 15-én szerezte idegenben a Akhisar Belediyespor elleni bajnoki mérkőzésen. Rá két hónapra lőtt még négyet, előbb a Mersin İdmanyurdu majd az Elazığspor ellen tudott duplázni így az első szezonját 5 góllal zárta.
2013–2014
szerkesztésDrogba viszonylag jól kezdte a szezont második évében a Galatasaraynál, már a negyedik bajnokiján betalált az Antalyaspor ellen, gólja azonban csak a döntetlenhez volt elég. Ezek után majd egy hónapig nem sikerült az ellenfelek hálóját megzörgetnie. 2013. október 6-án talált be az Akhisar Belediyespor ellen, ám gólja csak a szépítésre volt elég. Csapata ezután a török bajnokságban zsinórban négy mérkőzést nyert, ebből Drogba két meccsen góllal vette ki a részét a győzelemből. 2013. október 27-én a Kayserispor elleni idegenbeli 4–2-es meccsen az utolsó gól az övé volt, majd rá egy hétre a Konyaspornak is lőtt egyet (2–1).
2014 májusában bejelentette, hogy elhagyja a török csapatot, miután lejár a szerződése.[20]
A válogatottban
szerkesztésDrogba elefántcsontparti nemzetiségű és segítette csapatát kvalifikálni Elefántcsontpart történelmében először, a Világbajnokság döntő küzdelmeibe a 2006-os Németországi világbajnokságon. Először 2002. szeptember 9-én lett válogatottja tagja, a Dél-Afrika elleni mérkőzésen (0-0). Az első gólját az "Elefántoknál" 2003. február 2-án lőtte Kamerunnak (3–0-s győzelem). A kilenc selejtező mérkőzés során kilenc gólt lőtt – statisztikája rekord a nemzeti futballjukban. 2005 februárjában megszavazták Samuel Eto'o után az év Afrikai labdarúgójává. 24-szer talált be 34 mérkőzésen, 2006. június 17-éig.
2006 februárjában, Drogba az elefántcsontparti válogatott csapatkapitánya lett és másodszor jutottak el az Afrikai Nemzetek kupájának döntőjéig. A Nigéria elleni elődöntőben Drogba szerezte az egyetlen gólt, a negyeddöntőben pedig büntetőpárbajban 12–11-re legyőzték Kamerunt. Azonban a döntőt elvesztették Egyiptom ellen, 0-0-s döntetlen után tizenegyesekkel kaptak ki 4–2-re, ahol Drogba kihagyta a tizenegyest.
A 2006-os világbajnokságon Elefántcsontpartot a "halálcsoportba" sorsolták, ahol Szerbia és Montenegróval, Hollandiával és Argentínával került össze. 2006. június 10-én, Drogba belőtte pályafutása és országa történetének első világbajnoki találatát Argentína ellen, de csapata kikapott 2–1-re. A mérkőzés utáni sajtókonferencián, Drogba dicsérte csapattársait a jó csapatmunkáért (különösen Bakari Koné-t és Didier Zokora-t), de hangsúlyozta, hogy csapattársainak dolgozni kell a hibák kiküszöböléséért és szervezettebbnek kell lenni. "Nagy a különbség köztünk, Argentína egy nagy csapat, mi pedig egy kis csapat vagyunk," mondta Drogba, "A kis csapatok fizetnek, ha hibáznak a nagy csapatok ellen. Ha olyan ellenfelekkel játszol, mint Argentína, akkor ha elkövetsz egy kis hibát, azért fizetned kell."
Elefántcsontpart kiesett a következő mérkőzésen a világbajnokságból, 1–2-es vereséget szenvedtek Hollandiától, de 0–2-ről fordítva legyőzték Szerbia és Montenegrót 3–2-re az utolsó mérkőzésükön, ahol Drogba az oldalvonalon kívülről figyelte a játékot, kiállítását követően. Drogba féktelenül ünnepelt elefántcsontparti csapattársaival és alig várta a végső sípszót. Később nyilatkozott a német televíziónak, hogy "roppantul büszke" csapattársaira, és úgy érzi ez a csapat Afrika büszkesége, különösen a megmutatkozó határozottsága miatt és tagadták, hogy elfogadták a vereséget.
2007 februárjában, Drogbát kinevezték az ENSZ nagykövetének.[21]
A 2008-as afrikai nemzetek kupája selejtezőjén Drogba csapatával elsőként jutott tovább csoportjukból. Első mérkőzésükön Gabon ellen otthon 5–0-ra győztek, majd Madagaszkárt idegenben 3–0-ra verték. A 2007. június 3-án Bouakében megrendezett Madagaszkár elleni mérkőzésen, Elefántcsontpart otthon, 5–0-ra ütötte ki ellenfelét, ahol Drogba lőtte az ötödik gólt a 90. percben. Elefántcsontpart utolsó mérkőzésén 0–0-s döntetlent ért el a Gaboni válogatott ellen.
Elefántcsontpart az Afrikai Nemzetek Kupáján csoportjából százszázalékosan jutott tovább. A csoportmérkőzések során Drogba két gólt is szerzett, előbb Benin ellen szerezte meg a vezetést, majd következő mérkőzésükön Mali ellen is betalált. A negyeddöntőben a Guinea elleni 5–0-s sikerben egy góllal vette ki a részét. Az elődöntőben Egyiptommal került össze csapata, ahol meglepetésre 4–1-es súlyos vereséget szenvedtek, Drogba szintúgy nem volt eredményes, akárcsak a harmadik helyért folyó küzdelemben, Ghána ellen, ahol idegtépő izgalmak között Ghána, a félidei 2–1-es eredményt, 4–2-re megfordította. Elefántcsontpart így negyedik helyen végzett a 2008-as afrikai nemzetek kupáján. A sorozatot a címvédő Egyiptom nyerte, miután a döntőben 1–0-ra győzték le Kamerunt. A kupa során Drogba 3 gólt tudott szerezni.
A 2010-es vb selejtezőin a válogatott mind a 6 meccsén pályára lépett, 5 gólt szerzett, Elefántcsontpart pedig veretlenül jutott ki a világbajnokságra, valamint a 2010-es Afrikai Nemzetek Kupájára. Utóbbin a halálcsoportba kerültek, Ghána, Togo, és Burkina Faso mellé. Azonban a torna előtt Togo visszalépett, mert buszukat fegyveres támadás érte. Így Drogbáéknak csak 2 meccset kellett játszaniuk, az elsőn Burkina Faso ellen 0-0 lett, a nagy rivális Ghána ellen pedig 3–1-re nyertek, Drogba a csapat 3. gólját lőtte a meccsen. Elefántcsontpart csoportelsőként jutott a negyeddöntőbe, ahol Algéria volt az ellenfél, és hosszabbítás után 3–2-re győzni tudott az Elefántok ellen.
2010. június 4-én, a világbajnokság előtti utolsó felkészülési meccsen veszélybe került Drogba vb-szereplése, eltört a karja. Másnap megműtötték, de csak reménykedtek, hogy felépül a torna kezdetéig. Június 15-én a FIFA engedélyezte, hogy a csatár egy speciális gipszben pályára lépjen. Az első meccsen a 65. pecben cserélték be a Portugália elleni, 0-0-ra végződő meccsen. A második ellenfél Brazília volt, Elefántcsontpart 3–1-es vereséget szenvedett, viszont Drogba szerezte a gólt. Az utolsó meccsen aratott sima, 3-0-s győzelem Észak-Korea ellen kevés volt a továbbjutáshoz, a válogatott a csoport 3. helyén végezve kiesett.
Statisztikái
szerkesztésKlubokban
szerkesztésKlub | Szezon | Liga | Kupa | Ligakupa | Nemzetközi | Egyéb | Összesen | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Bajnokság | Mérk. | Gól | Mérk. | Gól | Mérk. | Gól | Mérk. | Gól | Mérk. | Gól | Mérk. | Gól | ||
Le Mans | 1998–99 | French Division 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
1999–2000 | 30 | 7 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 32 | 7 | ||
2000–01 | 11 | 0 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 | 1 | ||
2001–02 | 21 | 5 | 1 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 24 | 7 | ||
Összesen | 64 | 12 | 4 | 2 | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 72 | 15 | ||
Guingamp | 2001–02 | French Divison 1 | 11 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 11 | 3 |
2002–03 | Ligue 1 | 34 | 17 | 3 | 4 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 39 | 21 | |
Összesen | 45 | 20 | 3 | 4 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 50 | 24 | ||
Marseille | 2003–04 | Ligue 1 | 35 | 19 | 2 | 1 | 2 | 1 | 16 | 11 | 0 | 0 | 55 | 32 |
Összesen | 35 | 19 | 2 | 1 | 2 | 1 | 16 | 11 | 0 | 0 | 55 | 32 | ||
Chelsea | 2004–05 | Premier League | 26 | 10 | 2 | 0 | 4 | 1 | 9 | 5 | 0 | 0 | 41 | 16 |
2005–06 | 29 | 12 | 3 | 1 | 1 | 0 | 7 | 1 | 1 | 2 | 41 | 16 | ||
2006–07 | 36 | 20 | 6 | 3 | 5 | 4 | 12 | 6 | 1 | 0 | 60 | 33 | ||
2007–08 | 19 | 8 | 1 | 0 | 1 | 1 | 11 | 6 | 0 | 0 | 32 | 15 | ||
2008–09 | 24 | 5 | 6 | 3 | 2 | 1 | 10 | 5 | 0 | 0 | 42 | 14 | ||
2009–10 | 32 | 29 | 4 | 3 | 2 | 2 | 5 | 3 | 1 | 0 | 44 | 37 | ||
2010–11 | 36 | 11 | 2 | 0 | 0 | 0 | 7 | 2 | 1 | 0 | 46 | 13 | ||
2011–12 | 24 | 5 | 3 | 2 | 0 | 0 | 8 | 6 | 0 | 0 | 35 | 13 | ||
Összesen | 226 | 100 | 27 | 12 | 15 | 9 | 69 | 34 | 4 | 2 | 341 | 157 | ||
Shanghaj Shenhua | 2012 | Kínai Szuperliga | 11 | 8 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | 0 | 0 | 11 | 8 |
Összesen | 11 | 8 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | 0 | 0 | 11 | 8 | ||
Galatasaray | 2012–13 | Süper Lig | 13 | 5 | 0 | 0 | — | — | 4 | 1 | 0 | 0 | 17 | 6 |
2013–14 | 24 | 10 | 3 | 1 | — | — | 8 | 2 | 1 | 1 | 36 | 14 | ||
Összesen | 37 | 15 | 3 | 1 | 0 | 0 | 12 | 3 | 1 | 1 | 53 | 20 | ||
Chelsea | 2014–15 | Premier League | 28 | 4 | 2 | 0 | 5 | 1 | 5 | 2 | 0 | 0 | 40 | 7 |
Összesen | 28 | 4 | 2 | 0 | 5 | 1 | 5 | 2 | 0 | 0 | 40 | 7 | ||
Montreal Impact | 2015 | MLS | 11 | 11 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | 3 | 1 | 14 | 12 |
2016 | 22 | 10 | 2 | 1 | — | — | 0 | 0 | 3 | 0 | 27 | 11 | ||
Összesen | 33 | 21 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 1 | 41 | 23 | ||
Phoenix Rising | 2017 | USL | 13 | 9 | 0 | 0 | — | — | — | — | 1 | 1 | 14 | 10 |
2018 | 8 | 4 | 0 | 0 | — | — | — | — | 4 | 3 | 12 | 7 | ||
Összesen | 21 | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 4 | 26 | 17 | ||
Karrier összesen | 494 | 209 | 43 | 21 | 28 | 12 | 102 | 50 | 12 | 5 | 679 | 297 |
A válogatottban
szerkesztésNemzet | Év | Barátságos | Nemzetközi verseny |
Összesen | |||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Mérkőzés | Gól | Mérkőzés | Gól | Mérkőzés | Gól | ||
Elefántcsontpart | |||||||
2002 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | |
2003 | 4 | 1 | 3 | 3 | 7 | 4 | |
2004 | 3 | 3 | 4 | 3 | 7 | 6 | |
2005 | 3 | 1 | 5 | 6 | 8 | 7 | |
2006 | 7 | 4 | 8 | 4 | 15 | 8 | |
2007 | 6 | 3 | 2 | 1 | 8 | 4 | |
2008 | 2 | 1 | 6 | 3 | 8 | 4 | |
2009 | 1 | 1 | 5 | 6 | 6 | 7 | |
2010 | 5 | 2 | 6 | 2 | 11 | 4 | |
2011 | 2 | 1 | 3 | 4 | 5 | 5 | |
2012 | 4 | 2 | 10 | 7 | 14 | 9 | |
2013 | 2 | 1 | 7 | 3 | 9 | 4 | |
2014 | 3 | 3 | 3 | 0 | 6 | 3 | |
Összesen | 42 | 23 | 63 | 42 | 105 | 65 |
Góljai a válogatottban
szerkesztésSikerei, díjai
szerkesztésKlubokban
szerkesztés- Angol bajnok: 2004–05, 2005–06, 2009–10, 2014–15
- Angol kupa: 2006–07, 2008–09, 2009–10
- Angol ligakupa: 2004–05, 2006–07
- Angol szuperkupa: 2005, 2009
- UEFA-bajnokok ligája: 2011–12
- Török bajnok: 2012–13
- Török kupa: 2013–14
- Török szuperkupa: 2013
Phoenix Rising
- Nyugati-bajnokság (USL): 2018
Egyéni
szerkesztés- A francia bajnokság legjobb játékosa: 2003–04
- Az UEFA-kupa gólkirálya: 2003–04
- Onze d’Or győztes: 2004
- Az év elefántcsontparti játékosa: 2006
- Az év afrikai labdarúgója: 2006
- Második helyezett: 2004, 2005
- Harmadik helyezett: 2003, 2007
- Az angol bajnokság gólkirálya: 2006–07, 2009–10
- Premier League Hírességek Csarnoka: 2022
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ Játékossors: Didier Drogba visszatér az Egyesült Államokba. Nemzeti Sport, 2017. április 13. (Hozzáférés: 2017. április 13.)
- ↑ Didier Drogba: Master of death. Indian Times Sports. (Hozzáférés: 2007. május 22.)
- ↑ Didier Drogba. ESPN SoccerNet. [2009. május 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. május 22.)
- ↑ World Cup Debutants. BBC Sports, 2006. május 20. (Hozzáférés: 2007. május 22.)
- ↑ Mieux connaître Notre Dame de la Garde. Online Massalia. [2005. október 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. május 20.)
- ↑ „Drogba backtracks on diving claim”, BBC Sport, 2006. március 26. (Hozzáférés: 2006. július 8.) Includes link to interview in RealVideo format.
- ↑ „Drogba collects Golden Boot award”, BBC, 2007. május 18. (Hozzáférés: 2007. május 21.) .
- ↑ „Drogba wins African player award”, BBC, 2007. március 1. (Hozzáférés: 2007. március 1.) .
- ↑ „Ronaldo secures PFA awards double”, BBC, 2007. április 22. (Hozzáférés: 2007. május 13.) .
- ↑ Didier Drogba őszinte vallomása
- ↑ Drogba 'wants to leave Chelsea'. BBC Sport, 2007. október 18. (Hozzáférés: 2007. október 18.)
- ↑ „Middlesbrough 0-2 Chelsea”, BBC Sport, 2007. október 20. (Hozzáférés: 2007. október 20.)
- ↑ „Chelsea 6-0 Man City”, BBC Sport, 2007. október 27. (Hozzáférés: 2007. október 27.)
- ↑ „Chelsea 2-1 Arsenal”, BBC Sport, 2008. március 23. (Hozzáférés: 2008. március 23.)
- ↑ http://www.fn.hu/foci/20081118/harom_meccsre_eltiltottak_drogbat/
- ↑ http://chelseafc.hu/index.php?p=showarticle&id=1996&archive
- ↑ The Telegraph: Chelsea v Norwich City: live (angol nyelven) (html), 0201. augusztus 27. [2011. augusztus 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 27.)
- ↑ Nemzeti Sport: Chelsea: Drogba agyrázkódást szenvedett, de kiengedik a kórházból (magyar nyelven), 2011. augusztus 27. (Hozzáférés: 2011. augusztus 27.)
- ↑ Chelsea FC: Drogba to be released from hospital (angol nyelven) (html), 2011. augusztus 27. (Hozzáférés: 2011. augusztus 27.)
- ↑ Ashley Clements: Didier Drogba confirms he will leave Galatasaray... Could a return to the Premier League be next for Chelsea legend? (angol nyelven) (html). dailymail.co.uk, 2014. május 18. (Hozzáférés: 2014. június 15.)
- ↑ Archivált másolat. [2007. július 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. július 26.)
- ↑ Clockwatch: Cameroon 0-3 Ivory Coast. BBC Sport, 2003. február 11. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Elephants trample Burundi. BBC Sport, 2003. június 8. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Tunisia lose to Ivory Coast. BBC Sport, 2004. április 1. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Friendly match round-up. BBC Sport, 2004. április 29. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ World Cup round-up. BBC Sport, 2008. június 6. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ World Cup clockwatch. BBC Sport, 2004. június 20. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ World Cup results. BBC Sport, 2004. szeptember 5. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Clockwatch: World Cup qualifiers. BBC Sport, 2005. március 27. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Drogba double keeps Ivory Coast on track. ABC News, 2005. június 19. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Clockwatch: Sunday's World Cup action. BBC Sport, 2005. szeptember 4. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Ivory Coast hold Italy. BBC Sport, 2005. november 16. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Football results 2006. Football Planet. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
- ↑ Kenyon, Matthew: Morocco 0-1 Ivory Coast. BBC Sport, 2006. január 21. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Kenyon, Matthew: Libya 1-2 Ivory Coast. BBC Sport, 2006. január 26. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Turner, Georgina: Drogba dashes Nigerian hopes. The Guardian, 2006. február 7. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Ivory Coast 3-0 Slovenia. BBC Sport, 2006. június 4. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Argentina 2-1 Ivory Coast. BBC Sport, 2006. június 10. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Wins for Ivory Coast and Egypt. BBC Sport, 2006. november 15. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Copnall, James: Kalou ends Ivory Coast exile. BBC Sport, 2007. február 7. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ African Nations Cup qualifiers. BBC Sport, 2007. június 3. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Austria beats Ivory Coast 3-2 in international friendly. International Herald Tribune, 2007. október 17. [2008. december 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Gleeson, Mark: Drogba hits the target in Ivory Coast warm-up. The Independent, 2008. január 14. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Wyatt, Ben: Group B results. BBC Sport, 2008. január 25. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Magowan, Alistair: Group B results. BBC Sport, 2008. január 29. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Vickers, Steve: Quarter-finals. BBC Sport, 2008. február 4. (Hozzáférés: 2008. december 1.)
- ↑ Late Drogba strike gives Ivory Coast 1-1 draw with Turkey. Reuters, 2009. február 11. [2012. december 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. február 11.)
- ↑ DROGBA NETS IN DISASTER BENEFIT. Chelsea FC, 2009. február 11. [2009. augusztus 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. június 14.)
További információk
szerkesztés- Didier Drogba hivatalos honlapja – (angolul)(franciául)
- A Chelsea hivatalos honlapján lévő profilja Archiválva 2018. december 17-i dátummal a Wayback Machine-ben
- BBC honlapján lévő profilja Archiválva 2005. november 9-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Drogba videók
- A Soccerbase oldalán lévő profilja
- A FootballDatabase honlapján található profilja