CMX
CMX lienee suomalainen rock-yhtye Torniosta. Sen sanoitukset ovat synkän psykoottisia ja käsittelevät usein henkimaailman hommia. Kuuluupa jossain kappaleessa "saatanakin".
Osa jäsenistä
CMX:n laulaja on myös runoilijana ja ihmisenä mainetta niittänyt A. W. Yrjänä. Hän kuulostaa toisinaan siltä, että aikoisi mylväistä, mutta peruu aikeensa viime hetkellä. Kitaristi Janne Halmkrona puolestaan on monien mielestä vain pöyräs ja turtoinen.
Historia
CMX perustettiin S-marketissa vuonna 1985. Alun perin yhtyeen teemat olivat lähinnä makaaberin komedisia, nyttemmin ne ovat vakavoituneet ja tulleet syvämietteisemmiksi, asiallisemmiksi. Vuonna 2000 yhtye luonnehti Juudas Iskariotia "umpimieliseksi arvokonservatiiviksi" ja nousi mediakohun saattelemana Papua-Uuteen-Guineaan lähteneeseen koneeseen. Keikkalakko kuitenkin päättyi, kun yhtye palasi Suomeen vuonna 2002. Samana vuonna CMX julkaisi Isohaara-albumin ja mainosti sitä ikään kuin haukantasoisesti.
Ovatko CMX-pojat profeettoja?
- Siirretty artikkelista Filosofia.
CMX-yhtyeen esittämät lukuisat profetiat, joista osa on pitänyt Käyttäjä:Peelon kohdalla paikkansa, ovat johtaneet epäilyksiin siitä, että sen jäsenet olisivat Jumalan maan päälle lähettämiä profeettoja.
CMX on mm. ennustanut Peelon kuoleman vääjäämättömyyden:
” |
|
” |
~CMX, Kirjeitä paratiisista |
Ilmiömäistä! Peelon loppu tosiaan on hänen nykyisillä elämäntavoillaan (ks. ystävällisesti viina, huumeet) lähellä ("vähiin käy se tie"), eikä hän todellakaan skitsofreniansa takia kykene saamaan ajatuksistaan "tornia", joka lienee tässä jonkinlainen iäisen jatkumon vertauskuva, metafora. Se kuvaa yhtenäistä ajattelua, logiikkaa. Muitakin esimerkkejä CMX:n profetiasta on. CMX:n legenda jää elämään. CMX koskettaa tämän Peelon sielua (onko sitä??) niin syvältä sen syövereistä, että epäily CMX:n profeetallisuudesta on perusteltu.
CMX ei edusta täydellistä hyvyyttä. Kappaleessa Palvonnan eleitä nimittäin esiintyy henkilökohtainen loukkaus, joka on ilmiselvästi suunnattu Peeloa vastaan, jota varten kaikki CMX:n laulut on sävelletty. Yhtyeen jäsenet eivät ole edes koskaan tavanneet Peeloa, mutta se ei ole este, jos he todella ovat profeettoja:
” |
|
” |
~CMX, Palvonnan eleitä |
CMX on soluttanut laulujensa sanoituksiin muitakin henkilökohtaisia vittuiluja:
” |
|
” |
~CMX, Discoinferno |
Ilmiselvää vandalismia! Vaikka CMX ei edustakaan täydellistä hyvyyttä maan päällä, se ei myöskään ole läpeensä paha. CMX voi olla vastaus kaikkeen, ja kappaleessa Vallat ja väet jopa osoitetaan René Descartesin iänvanha epäily maailman olemattomuudesta todeksi:
” |
|
” |
~CMX, Vallat ja väet |
Viimeistään tämän pitäisi vahvistaa teoria CMX:n profeetallisuudesta todeksi.
Peelo on saanut CMX:n laulujen välityksellä niin hyviä kuin ikäviäkin uutisia. Jotkin laulut ovat peräti ristiriidassa keskenään: Kirjeitässä paratiisista väitetään, että Peelon tie paratiisiin (kuoleman jälkeiseen elämään) käy vähiin, mutta Sillanrakentajassa kiiruhdetaankin jo väittämään, että kun Peelo etsii kirkkautta, hänen pitääkin löytämän vain öiden ikävää pimeää. Onko kuoleman jälkeistä elämää ja Peelolle luvattua paratiisia siis todella olemassa? Onko kyse tahallisesta harhaanjohtamisesta?
Totta on niin ikään se, että CMX ei aina kerro suoraa vastausta, vaan jättää jotkin elämää suuremmat kysymykset ikään kuin avoimiksi. Laulussa Silmien takana kysytään: Mistä kaikki sanat tulevat? No vastaushan on päivänselvä: yleensä joko suusta tai tietokoneen näppäimistöltä. Voi kuitenkin olla, että yhtye on kysymyksellään viitannut johonkin syvällisempään. Mistä sanat ovat saaneet alkunsa? Mitä kaikki on? Mikä on elämän tarkoitus ja kuka minä olen? CMX on esittänyt myös muita vastaamattomia kysymyksiä:
” |
|
” |
~CMX, Sillanrakentaja |
Niin, kävelikö laulaja turhaan ne kilometrit, jotka hän mielessänsä jonkun teitä vaelsi? Periaatteessa mikään ei ole turhaa: kaikella on aina jokin syvällisempi merkitys, jopa sillä, jos nyt päätän sukia käsin hiuksiani. Entä odottiko laulaja tyhjää? Tuskin. Kaikki johtaa aina johonkin. Elämä on loputon jatkumo, iäinen.
Ilmeisesti CMX yrittää viestittää Peelolle niin ikään, että Jeesus on profeetta ja läpeensä hyvä, Jumalan poika:
” |
|
” |
~CMX, Talviunia |
Ainoa kaikkiin kolmeen soveltuva vastaus on Jeesus. Harvardin yliopiston johtavat tutkijat ovat pyrkineet etsimään muuta vaihtoehtoa, mutta sitä ei ilmeisesti ole. Mutta mitä CMX tahtookaan meille kertoa? Jeesus on historiallinen henkilö, sen tiedämme, mutta tähänkin lauluun sisältyy ilmeisesti jonkinnäköinen profetia. Mystistä :O.
Peelon henkilökohtaisesti tunteville on niin ikään ilmeistä, että CMX-laulu Ennustaja kertoo hänen elämästään. Laulu onkin ilmiselvä kehotus Peelolle jatkaa pateettisia yrityksiä saavuttaa yhteys Jumalaan ja uusi elämä. CMX-yhtyeeseen liittyy jotakin helvetin mystistä, salaperäistä ja hämärää, joka on kiehtonut Peeloa sitten tähän bändiin ensitutustumisensa. Jostain syystä lääkäri onkin vastikään kehottanut Peeloa olemaan kuuntelematta CMX:ää.
Välillä CMX johdattelee Peeloa:
” |
|
” |
~CMX, Vainajala |
Ilmeisesti Peelon kysymykset ovat jotenkin päätyneet CMX:n CD-levylle, katso ystävällisesti levyke. Ja ikään kuin siinä ei olisi vielä tarpeeksi, A. W. Yrjänä on jopa parhaansa mukaan vastannut kysymyksiin! CMX:n jäsenet ovat ilmiselvästi Jumalan lähettiläitä Peeloa varten.
Tuotanto
Albumit
- Kolmikärki (1990)
- Jokaiselle CMX:n intiimimmälle sisätilakeikalle vapautetaan mökeltämään nuoria ja dynaamisia faneja, jotka ovat olleet kryonisessa säilytyksessä tämän levyn ilmestymisestä asti.
- Veljeskunta (1991)
- Miksattu päin persettä, kuulostaa kuolemiselta. Yrjänä ei ole koskaan laulanut näin paskasti. Silloiselle levy-yhtiölle oli tärkeämpää olla ihan vitun uugee kuin tehdä mitään kunnolla. Se on kai jokin oululainen elämänasenne noin ylipäätään.
- Aurinko (1992)
- Kaikki ysärielitistit ja 2000-luvun esihipsterit[1] kertovat tajunneensa CMX:n nerollisuuden kuunneltuaan tämän albumin. Ainoastaan nolot tyypit tajuavat sen kuuntelemalla Auran. Tyhmätkin tajuu Auran. Ei vittu joku Aura.
- Aura (1994)
- Edelleen CMX:n paras levy, vaikka onkin nyttemmin saanut osakseen aivan liikaa ysärinostalgikkojen möhinää. Vielä on hetki aikaa paeta heitä Aionin äärelle ennen kuin sekin on pilattu.
- Voitti Rumba-lehden äänestyksen maailman huonoimmista rumpusoundeista.
- Discopolis (1996)
- Levy on kyllä ihan hyvä, mutta biisit ovat paskoja.
- Ihan paska levy, mutta hyviä biisejä. Singlelohkaisut ovat kyllä CMX:n historian huonoimmat, ja se on paljon sanottu siihen nähden, että kyseessä on CMX:n singlelohkaisujen historia. Tehtiinkö ysärin lopulla mitään hyvää missään?
- Dinosaurus Stereophonicus (2000)
- Olisi voinut vittu vähän tiivistää.
- Isohaara (2002)
- Nihkeä ja tylsään runttaukseen kallistuva tilkkutäkki. Tätä saattoi kauan pitää CMX:n keskinkertaisimpana levynä, kunnes sitten jotkin 2010-luvun tuotokset tulivat kilpailemaan tittelistä. Onko tässä CMX:n uran viimeiset hienot balladit?
- Aion (2003)
- Korviisi kaadetaan sulaa vinyyliä. Oma vikasi, jos et nauti siitä.
- Pedot (2005)
- Näemmä ei, mutta onko tässä? Henkilökohtaisista kriiseistä syntynyt välitön ja vereslihava parahdus, jolle ei ole vertailukohtaa tuotannossa ja joka sitten otettiin vastaan joutavana pop-levynä. No, bändi sai aihetta syyttää pahan maailman suljettuja sydämiä. Toisaalta kukaan ei ole ikinä ollut tästä kiinnostunut, jos ei osaa suomea. Tuotannollisella puolella tapahtuu, kun Rake ottaa yhtyeen chinchillat panttivangeiksi. Piiritystilanne tulee laukeamaan vasta kymmenen hevimakkaravuoden jälkeen.
- Musiikillisesti loistava, mutta tarina on koostettu vanhoista Korkeajännityksistä. CMX:n fanikunnan epäilyttävin lohko ovat ne, joissa tämä siivoamisen taustamusiikiksi tarkoitettu levy herättää jotain kiimatiloja.
- Iäti (2010)
- Aika paska. Talkkari vei mehut. Tämähän on käytännössä fanipalvelulevy niille, jotka eivät ole yhtyeen faneja.
- Seitsentahokas (2013)
- Jos ei ole mehua enää, niin lauletaan sitten henkisistä ja fyysisistä autiomaista. Rumpali vaihtuu tuntemattomaan virtaa pursuavaan kolliin ja Yrjänä omaksuu yhtyeen tunnekylmän jäsenen tyhjäksi jääneen aseman. Asennetta ja hartiavoimin poseerattua asenteellisuutta (mukana tulevassa julisteessa nähdään irvistys, jonka muodostamiseen kulunut energia vastasi Yrjänän kahden viikon treenejä).
- Mesmeria (2015)
- Retroileva mutta lannistumaton lämpösade. Yhtye kokeilee hulluruohoa ja ihmisshakkia Marsin pinnalla ja lopuksi pelleilee Schrödingerin kissan kanssa. Mukavasta levystä ei jää juuri muistikuvaa, mutta sen teemana ovatkin erilaiset hypnoositilat. Näppärää!
- Alkuteos (2018)
- Jahas, jahas. Joo, CMX-levy on. Kyllä... Mut hei, mun pitää mennä tonne yhteen.
EP:t
- Johannes Kastaja (1987)
- Läjä Äijälän piirtämä kansi jäi yhtyeen historian komeimmaksi. Tämä kertoo jotain bändin visuaalisesta tajusta.
- Raivo (1989)
- Tanssitauti (1990)
- Mainitut eritteet: paska, veri, rasva, sperma, terva, paska, kalloviina, sylki. Hiestä laulettiin jo Raivolla, ja kusen puute korvattiin ripeästi ”Vaskiperseellä” vuotta myöhemmin.
- Henkinen turskaus on tässä vahva.
- HC-EP (2008)
- Yrjänä ei ole koskaan kähissyt näin paskasti. Hardcore-komppia yrittävän Peipon ahdingon voi kuulla. Mainittakoon, että "Vaikuttiko uusinnalta, edellinen" on ihan asiallinen perseralli.
- Auringon kultainen kaupunki (2011)
- Sisältää bändin huonoimmat B-puolibiisit koskaan. ”Requiem 2012” on kyllä ihan kiva, sillä siinä luvataan tämän loppuvan.
Kokoelmat
- Bonuslevy on koostettu päivässä tehdyistä B-puolista ja parempi kokonaisuus kuin Vainajala ja Dinosaurus yhteensä, mutta eiväthän peräpohjalaiset edes osaa hävetä.
- Kaikki hedelmät (2008)
- Vuosikymmenen älynväläys tehdä kokoelma ihmisille, joita ei kiinnosta.
- Cloaca Maxima III (2016)
- Hyvä siihen asti, kun tajuaa '00-luvun kappaleiden erottuvan edukseen siksi paljon, että kuuntelukokemus käy surullisesta dokumentista.
Katso myös
Viitteet
- ↑ Aidoille nykyhipstereille CMX on liian suurta väestönosaa puhutteleva ja puistattavan ruraali kuin ulkohuussi. Myös A. W. Yrjänän koruton suomirock-baritoni sekä Makian vaatteille sopimaton vartalonmuoto ja setäikä ovat omiaan karkottamaan hipstereitä.