Баку
Баку Bakı | |
![]() | |
Страна | ![]() |
---|---|
Площ | 2140 km²[1] |
Надм. височина | −28 m |
Население | 2 293 100 души (2020) 1072 души/km² |
Кмет | Елдар Азизов |
Основаване | I век |
Първо споменаване | V век |
Пощенски код | AZ1000 |
Телефонен код | +994 12 |
МПС код | 10 – 90 – 99 AZ |
Часова зона | UTC+4 |
Официален сайт | www.baku-ih.gov.az |
Световно наследство на ЮНЕСКО | |
В регистъра | Walled City of Baku with the Shirvanshah's Palace and Maiden Tower |
Регион | Европа и Северна Америка |
Тип | Културно наследство |
Критерии | (iv) |
Вписване | 2000 (24-та сесия) |
Баку в Общомедия |
Баку́ (на азербайджански: Bakı, МФА (азърб.):[bɑˈcɯ], Бакъ̀) е столицата на Азербайджан, както и най-големият град на Каспийско море и в региона на Кавказ.[2]
География
[редактиране | редактиране на кода]Баку (азерб. Бакъ, възможно от перс. бад кубе – град на ветровете) е столицата и най-големият град в Азербайджан.
Население – 2 064 900 души (2010).[3]
Географски координати – 40°22′с. ш. 49°53′и. д.
Гербът на Баку представлява три факела на фона на морските вълни. Азербайджан отдавна е наричан „Страна на огньовете“ и Баку с неговите природни огньове е неин символ. Тук живее повече от половината градско население на страната. Територията на Баку е 192 хиляди хектара, а на историческия център на града – Крепостта – 21,5 хектара. Баку се простира на целия Апшеронски полуостров и извън него – включвайки в себе си селища-„амфибии“ върху естествени и изкуствени острови. Баку е разположен на брега на Каспийско море. Множество малки острови (Беюк-зире, Даш-зире, Зенбил, Сенги Муган, Чикил, Гарасу, Хере-зире, Чилов, Пиралахи, Игнат Даш и др.) образуват Бакинския архипелаг.
Климат
[редактиране | редактиране на кода]![]() ![]() | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Месеци | яну. | фев. | март | апр. | май | юни | юли | авг. | сеп. | окт. | ное. | дек. | Годишно |
Средни максимални температури (°C) | 6 | 6 | 10 | 16 | 22 | 27 | 30 | 30 | 26 | 20 | 14 | 10 | 18,1 |
Средни минимални температури (°C) | 2 | 2 | 4 | 9 | 14 | 18 | 21 | 21 | 18 | 13 | 8 | 3 | 12,0 |
Баку е разположен в зоната на умерения климат. В съответствие с Климатичната класификация на Кьопен, климатът на Баку е студен степен. Летата са топли, сухи и слънчеви, със сравнително високи температури (30 °C) и с най-ниски стойности от 20 °C. Температурата през лятото рядко достига 35 °C. Зимите са студени и влажни, със средна максимална температура от 6 °C и средна минимална от 2 °C, падат и под 0 °С. Обикновено падат около 2 – 3 снеговалежа годишно. Пролетта и есента са леки. Средното количество валежи на година е 210 mm.
История и култура
[редактиране | редактиране на кода]Баку е древен град. В древността градът се е наричал на персийски „Барака“ (Baraca, باراکا), а на арменски се е наричал „Пакован“ (Pakovan, Պակովան). За пръв път се споменава в изворите през VI век. Тук се сливат Европа и Азия, западната и източната култура.
Баку е крупен културен център. Тук за пръв път в мюсюлманска страна е вдигната завесата на национален театър, прозвучала е първата опера, издавал се е първият вестник, открита е първата библиотека. Днес в Баку има много музеи и университети.
Сгради и културни паметници
[редактиране | редактиране на кода]Разнообразието от исторически паметници е необичайно.
Уникалните скални древни изображения, оставени от първобитните хора върху стените на пещери, на скали и каменни отломъци, могат да се видят в Държавния историко-художествен резерват Гобустан (на 60 km от Баку).
В най-древната част на града – Крепостта „Ичери Шехер“ („Вътрешен град“) се намира цял комплекс уникални древни съоръжения. Това е историко-архитектурният музей – резерват, в който влиза ансамбълът на двореца на Ширваншаховете (XV век). На територията на крепостта се намира Момината кула (XII век). По своите архитектурни особености Момината кула е единствената на Изток.
В Баку могат да се видят и великолепни образци на западноевропейската архитектура от края на XIX и началото на XX век и забележителни образци на архитектурата на 30-те и 80-те години на XX век.
Храмове:
- Храм на огнепоклонниците „Атешгях“, разположен на 30 km от Баку.
- Джамията Биби Хейбат от XIII век е разрушена от болшевиките през 1939 г. и е възстановена през г.
Икономика
[редактиране | редактиране на кода]Съвременен Баку е град с развита инфраструктура, който органично съчетава минало и настояще. Също така е крупен индустриален център: старите петролни сонди, знаменитите Нефт Дашларъ („Нефтени камъни“), уникалният завод за дълбоководни основи, съвременните петролни платформи.
Галерия
[редактиране | редактиране на кода]-
Академията на науките (Ismailiyye)
-
Момината кула
-
Старият град
Известни личности
[редактиране | редактиране на кода]- Родени в Баку
- Илхам Алиев (р. 1961), политик
- Наталия Арсениева (1903 – 1997), беларуска поетеса
- Сергей Закариадзе (1909 – 1990), грузински актьор
- Рихард Зорге (1895 – 1944), разузнавач
- Гари Каспаров (р. 1963), шахматист
- Лев Ландау (1908 – 1968), учен
- Владимир Левин (р. 1984), футболист
- Теймур Раджабов (р. 1987), шахматист
- Мстислав Ростропович (1927 – 2007), руски музикант
- Зейналабдин Тагиев (1838 – 1924), бизнесмен
Други
[редактиране | редактиране на кода]На Баку е наречена улица в квартал „Студентски град“ в София (Карта).
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ www.baku.azstat.org
- ↑ Seven astounding facts about the city of Baku // Архивиран от оригинала на 30 September 2020. Посетен на 6 September 2020.
- ↑ Population by economic and administrative regions, urban settlements at the beginning of the 2009 // Архивиран от оригинала на 14 November 2009. Посетен на 21 November 2009.
|
|