Чавдар Мутафов
Чавдар Мутафов | |
български архитект и писател | |
![]() Чавдар Мутафов, около 1925 г. Източник: Държавна агенция „Архиви“ | |
Роден |
1 октомври 1889 г.
|
---|---|
Починал | |
Научна дейност | |
Област | Литературна критика |
Семейство | |
Съпруга | Фани Попова-Мутафова |
Чавдар Мутафов в Общомедия |
Чавдар Петров Мутафов е български архитект и писател-модернист.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Роден е на 19 септември (1 октомври нов стил) 1889 в Севлиево. Баща му Петър Мутафов е известен социалдемократ.[1][2] Завършва основно образование в родния си град, а гимназия – в София. Завършва машинно инженерство (1908 – 1912) и архитектура (1923 – 1925) в Мюнхен, като междувременно участва във войните.[3]
Работи като архитект, художествен критик, редактор.[3] В периода (1925 – 1927) е член на литературния кръг „Стрелец“.[4] Публикува основните си произведения между двете световни войни – „Марионетки“ (1920) и „Дилетант. Декоративен роман“ (1926). Книгата „Марионетки“ на Чавдар Мутафов излиза в само 21 екземпляра. Освен това Мутафов е автор на множество художествени есета, разкази и манифести. Занимава се и с литературна критика. Женен е за писателката Фани Попова-Мутафова.
Член-учредител е на Дружеството на есеистите в България, член е на българския ПЕН клуб и на Европейския писателски съюз.[3]
След деветосептемврийския преврат през 1944 г. Чавдар Мутафов е изключен от Съюза на българските преводачи поради обвинения за профашистки убеждения. През 1945 г. е изпратен в трудов лагер (в мините на Бобовдол) без съд и присъда; по същото време съпругата му е в затвора. През 1946 г. е освободен. Участва за кратко в редактирането на сп. „Архитектура“, но след това от 1947 г. до смъртта си през 1954 г. е безработен и нито един негов текст не е допуснат до печат.[4][3]
Памет
[редактиране | редактиране на кода]На Чавдар Мутафов е наречена улица в квартал „Витоша“ в София (Карта).
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]- „Марионетки. Импресии“, 1920
- „Дилетант. Декоративен роман“, 1926
- „Покерът на темпераментните. Гротески“, 1926
- „Технически разкази“, 1940
- „Първото сражение“, 1941
Галерия
[редактиране | редактиране на кода]-
Фани Попова и Чавдар Мутафов, сватбена снимка, 1922 г.
-
Портрет на Чавдар Мутафов от Иван Милев
-
Снимка на български писатели, поети, литературни критици и общественици по повод посещението в България на френския поет Жул Ромен, датирана не по-късно от 1939 г. Присъстват (от дясно наляво) Георги Райчев, Владимир Василев, Константин Константинов, Чавдар Мутафов, Асен Разцветников, Анна Каменова, Емануил Попдимитров, Ст. Л. Костов, Боян Болгар, Ангел Каралийчев, Николай Лилиев, Дора Габе, Жул Ромен, Георги Цанев, Малчо Николов, Елисавета Багряна, Сирак Скитник, Константин Петканов, Богдан Филов. Източник: ДА „Архиви“
-
Сътрудниците на списание „Златорог“ (1925 – 1927). Мутафов е вторият прав отляво надясно на четвъртия ред. Източник: Държавна агенция „Архиви“.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Сдружение „Севлиево за всички“. 59 години от смъртта на Чавдар Мутафов // sevlievozavsichki.wordpress.com.
- ↑ Иванова, Катерина, Деа Манолова. Славата, забвението и отново славата на Фани Попова-Мутафова // newme.bg. 25 юни 2017. Посетен на 3 февруари 2022.
- ↑ а б в г Сугарев, Едвин. Чавдар Мутафов // Речник на българската литература след Освобождението dictionarylit-bg.eu.
- ↑ а б От Осанна до Разпни го - Фани Попова-Мутафова и Чавдар Мутафов // mecumporto.org. Архивиран от оригинала на 2022-01-06. Посетен на 2022-01-06.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Произведения на Чавдар Мутафов в
Моята библиотека
- Едвин Сугарев, „Чавдар Мутафов“, Българският литературен модернизъм
- Биляна Курташева, Йордан Люцканов, Дарин Тенев, Васил Видински, Миглена Николчина, Надежда Радулова, Катя Зографова, Лора Шумкова, „По повод 50 години от смъртта на Чавдар Мутафов“ Архив на оригинала от 2004-12-23 в Wayback Machine., в. „Култура“, бр. 45, 26 ноември 2004 г.
- Подбор от произведения в „Литературен клуб“
- Васил Видински, Денди срещу Дилетант
- Иван Христов, Куфарът на Чавдар Мутафов, public-republic.com, 17 юли 2009
|