Одоардо Бекари
Одоардо Бекари Odoardo Beccari | |
италиански ботаник и изследовател | |
![]() | |
Роден |
16 ноември 1843 г.
|
---|---|
Починал | 25 октомври 1920 г.
Флоренция, Италия |
Националност | ![]() |
Учил в | Пизански университет |
Научна дейност | |
Област | Ботаника, естествознание |
Одоардо Бекари в Общомедия |
Одоардо Бекари (на италиански: Odoardo Beccari) е италиански пътешественик-изследовател, ботаник.
Ранни години (1843 – 1865)
[редактиране | редактиране на кода]Роден е на 16 ноември 1843 година във Флоренция, Италия. Основното си образование завършва в Лука, а след това учи в университетите в Пиза и Болоня. След дипломирането си прекарва няколко месеца в Кралската ботаническа градина в Англия, където се среща с Чарлз Дарвин, Уилям и Джоузеф Хукър, които срещи допринасят много за неговото ориентиране към ботаниката и пътешествията.
Изследователска дейност (1865 – 1877)
[редактиране | редактиране на кода]От 1865 до 1868, в продължение на три години изследва растителния свят на Северен Калимантан (днес княжество Саравак в Малайзия) и пръв плава по река Барам. През този период посещава и остров Суматра, където открива растението Amorphophallus Titanum (от гръцки: „гигантски безформен фалос"), известно с най-голямото си съцветие в света (до 3 м).
През 1870, заедно с Орацио Антинори изследва територията на днешна Еритрея.
През 1872, с участието на Луиджи Мария Албертис, изследва югоизточната част на п-ов Чандравасих (Вогелскоп) в Северозападна Нова Гвинея. През 1873 изследва о-вите Ару и Кай в Арафурско море, а през 1874 – малко изследваните райони на остров Сулавеси.
През 1875 – 1876 изследва цялото северозападно крайбрежие на Нова Гвинея на изток до 141º и.д., а през 1876 – 1877 участва в експедицията организирана от Луиджи Мария Албертис по река Флай в Нова Гвинея.
Следващи години (1877 – 1920)
[редактиране | редактиране на кода]След завръщането си от първата си експедиция в Саравак започва издаването на списание „Ботанически вестник“, а през 1869 става директор на ботаническата градина във Флоренция, която длъжност заема до края на живота си.
Умира на 25 октомври 1920 година в родния си град на 76-годишна възраст.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- Горнунг, М. Б., Ю. Г. Липец и И. Олейников, История открытия и исследования Африки, М., 1973 г., стр. 171.
- Свет, Я. М., История открытия и исследования Австралии и Океании, М., 1966 г., стр. 276, 283 – 284.
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата Odoardo Beccari в Уикипедия на италиански. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |