Natela Jankošvili
Natela Jankošvili | |
---|---|
Rođenje | Gurjaani, Gruzija | 28. august 1918.
Smrt | 12. oktobar 2008 Tbilisi, Gruzija | (90 godina)
Vrsta umjetnosti | Likovna umjetnost |
Natela Jankošvili (gruzijski: ნათელა იანქოშვილი) (28. august 1918 – 12. oktobar 2008) bila je gruzijska slikarka.
Rodom je iz Gurjaania, studirala od 1937. do 1943. na Državnoj akademiji umjetnosti u Tbilisiju. Kasnije je postala članica Unije umjetnika.[1] Njeni instruktori su bili Lado Gudiašvili, Davit Kakabadze i Sergo Kolubadze.[2] Bila je aktivna kao grafičar i ilustrator; njene ilustracije korištene su za japansko izdanje Viteza u panterovoj koži objavljeno 1966. Bila je udata za pisca Lada Avalianija, s kojim je živjela u malom, skučenom stanu u Tbilisiju. Imali su tako malo prostora da je ona morala da radi danju, ostavljajući njemu prostor za pisanje noću.[2] Par nije imao djece.[3] Nastavila je da živi u stanu nakon muževe smrti. Umrla je 12. oktobra 2008. i sahranjena je u panteonu Didube pored svog muža.[4][5]
Odbio je da se prilagodi očekivanom socrealističkom stilu Sovjeta, favorizujući umjesto toga neoekspresionistički način slikanja koji je trebao postati njen zaštitni znak.[6] Uprkos tome, mogla je da putuje, posećujući Kubu i Meksiko tokom svoje karijere. Radovi nastali tokom ovih boravaka kasnije su izloženi u Tbilisiju. Sa 42 godine imala je samostalnu izložbu u Umjetničkoj galeriji u Tbilisiju, postavši prva žena koja je ovo napravila.[2]
Njena umjetnost bila je predmet retrospektivne izložbe u Muzeju moderne umjetnosti Zurab Tsereteli 2018; to je bio prvi put u 45 godina da je njen rad samostalno prikazan u zemlji njenog rođenja.[2] Godine 2000. u glavnom gradu Gruzije otvoren je muzej posvećen njenom radu, koji sadrži preko hiljadu eksponata;[6][7] kojim je ranije upravljala vlada, a trenutno je u privatnom vlasništvu.[4] Ona je predmet monografije koju je uredio Mamuka Bliadze, koju je objavio University of Chicago Press u julu 2020.[7] Njen rad se može naći u kolekciji Gruzijskog muzeja likovnih umjetnosti.[8]
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ "Galerie Kornfeld". galeriekornfeld.com. Arhivirano s originala, 12. 4. 2021. Pristupljeno 4. 4. 2020.
- ^ a b c d "The Spiritual Heir to Pirosmani: Natela Iankoshvili 100 Years - Georgia Today on the Web". Georgiatoday.ge. Arhivirano s originala, 5. 10. 2020. Pristupljeno 4. 4. 2020.
- ^ "Woman's Identity in the Georgian Visual Art: Pagava, Iankoshvili, Kvesitadze, Khizanishvili | Feminism and Gender Democracy". Feminism-boell.org. 26. 2. 2019. Pristupljeno 4. 4. 2020.
- ^ a b "ნათელა იანქოშვილი - "მომავლის მხატვარი" - GzaPress". Gza.kvirispalitra.ge. Pristupljeno 4. 4. 2020.
- ^ "ნათელა იანქოშვილი (1918-2008)". www.nplg.gov.ge. Pristupljeno 4. 4. 2023.
- ^ a b "Natela Iankoshvili". Frieze. Pristupljeno 4. 4. 2020.[mrtav link]
- ^ a b "Natela Iankoshvili: An Artist's Life between Coercion and Freedom, Bliadze". Press.uchicago.edu. Pristupljeno 4. 4. 2020.
- ^ Catalogue, Georgian Museum of Fine Arts. Tbilisi, Georgian Museum of Fine Arts, n.d. ISBN 978-9941-8-0124-2