Sorpresa
Projectes germans | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
![]() |
La sorpresa és una emoció causada per allò que el subjecte no s'espera, sigui positiu o negatiu, i que serveix per a obrir-se i preparar-se a allò nou, al canvi, a aprendre.
Citacions
[modifica | modifica el codi]Ocells perduts. — Rabindranath Tagore
Frases fetes i locucions
[modifica | modifica el codi]- Alça, Manela![4]
Locució exclamativa que denota sorpresa i incredulitat.
- De sorpresa.[5]
D'una manera inesperada.
- Deixar glaçat [algú].[6]
Produir-li gran sorpresa, deixar-lo parat d'admiració.
Manifest de satisfacció pròpia quan algú rep una sorpresa.
Exclamació antiga de sorpresa i enuig.
Referències
[modifica | modifica el codi]- ↑ Roselló, 2000.
- ↑ Tagore, 1992.
- ↑ «Catorze.cat: Raimon Panikkar, la vida i la mort». Catorze [Consulta: 1516273858].
- ↑ «Alça, Manela». Rodamots, 27-04-2009. [Consulta: 12 març 2023].
- ↑ «Sorpresa». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 9 setembre 2024].
- ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «préssec». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
- ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «corb». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
Bibliografia
[modifica | modifica el codi]- Roselló, Jaume (cur.). Frases: el llibre de frases d'Integral. Barcelona: Integral, 2000. ISBN 8479010789.
- Tagore, Rabindranath. «Ocells perduts». A: Obra selecta. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1992, p. 53-91. ISBN 8472027686 [Consulta: 1516273858].