Branko Mikulić
Branko Mikulić | |
---|---|
![]() | |
Předseda Svazové výkonné rady SFRJ (de facto premiér) | |
Ve funkci: 15. května 1986 – 20. března 1989 | |
Předchůdce | Milka Planinc |
Nástupce | Ante Marković |
Předseda Předsednictva SR Bosny a Hercegoviny | |
Ve funkci: 26. dubna 1982 – 26. dubna 1983 | |
Předchůdce | Raif Dizdarević |
Nástupce | Milanko Renovica |
Předseda výkonné rady SR Bosny a Hercegoviny (de facto premiér) | |
Ve funkci: 1967 – 1969 | |
Předchůdce | Rudi Kolak |
Nástupce | Dragutin Kosovac |
Stranická příslušnost | |
Členství | Svaz komunistů Jugoslávie |
Narození | 10. června 1928![]() |
Úmrtí | 12. dubna 1994 (ve věku 65 let)![]() |
Příčina úmrtí | rakovina plic |
Profese | politik, politický komisař a ekonom |
Ocenění | Zlatý olympijský řád (1984) Order "For Merit to the People" with silver star Řád bratrství a jednoty |
Commons | Branko Mikulić |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Branko Mikulić (v srbské cyrilici Бранко Микулић, 10. června 1928, Bugojno – 12. dubna 1994, Sarajevo) byl jugoslávský komunistický politik původem z Bosny a Hercegoviny. Mezi lety 1986 až 1989 byl předsedou Svazové výkonné rady (de facto vlády). Kromě toho zastával celou řadu jiných (převážně republikových) funkcí; byl například členem Předsednictva SFRJ.[1]
Život
[editovat | editovat zdroj]Mikulić se narodil poblíž města Gornji Vakuf v Bosně a Hercegovině v roce 1928 do chorvatské rodiny. Jeho otec byl bohatým sedlákem, člen Chorvatské rolnické strany. Mikulić vystudoval gymnázium v Bugojnu a v roce 1943 se přidal k partyzánům. Jeho otec byl zástupcem na zemském antifašistickém zasedání Bosny a Hercegoviny (ZAVNOBiH). Po skončení války pokračoval Mikulić ve studiu ekonomie na záhřebské univerzitě.
Po dokončení studií se vrátil zpět do Bosny, kde se chtěl věnovat politice. Působil nejprve v Bugojnu. V roce 1965 se stal sekretářem Ústředního výboru bosenských komunistů. Za jeho předsedu byl zvolen hned příští rok. Mikulić byl představitelem stejné generace politiků, jako např. Hamdija Pozderac, či Džemal Bijedić.
V letech 1967–1969 byl předsedou bosenské Výkonné rady, de facto předsedou republikové vlády.
Mikulić se stal členem předsednictva (a později jeho předsedou) Bosny a Hercegoviny v době, kdy se v Sarajevu konaly olympijské hry. 80. léta byla právě pro celou Bosnu obdobím ekonomického růstu a rozvoje, ačkoliv vyplynula na povrch také i celá řada skandálů (Neum, Kecmanović, Agrokomerc).
Mezi lety 1986–1989 byl předsedou Svazové výkonné rady (de facto vlády). Do funkce se dostal v době, kdy bylo jugoslávské hospodářství na sestupné tendenci a bylo nezbytné provést řadu kroků, které by ekonomiku restrukturalizovaly. V zemi se rovněž postupně zhoršovaly mezietnické vztahy. Přestože byl Mikulić očekáván jako svazový premiér s velkými nadějemi, měl i nemálo kritiků, především ve Slovinsku. Mikulićova ekonomická politika nakonec nebyla úspěšná; za jeho vlády klesla kupní síla dináru a rovněž se dramaticky zvýšil zahraniční dluh (až na 21 miliard dolarů). Jeho vláda byla jedinou v dějinách SFRJ, která byla donucena k rezignaci. V březnu 1989 tak Mikuliće nahradil ve funkci neortodoxní ekonom Ante Marković.
Zemřel v roce 1994 během obléhání Sarajeva.
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ BILANDŽIĆ, Dušan. Historija Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije. Záhřeb: Školska knjiga, 1978. 589 s. S. 531. (chorvatština)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Branko Mikulić na Wikimedia Commons
- Bosenští Chorvati
- Premiéři Jugoslávie
- Jugoslávští politici
- Chorvatští politici
- Jugoslávští komunisté
- Nositelé Řádu bratrství a jednoty
- Nositelé Řádu za zásluhy pro lid
- Narození v roce 1928
- Narození 10. června
- Narození ve Středobosenském kantonu
- Úmrtí v roce 1994
- Úmrtí 12. dubna
- Úmrtí v Sarajevu
- Zemřelí na karcinom plic