Eduard Goldstücker
prof. PhDr. Eduard Goldstücker | |
---|---|
![]() | |
Narození | 30. května 1913 Podbiel ![]() |
Úmrtí | 23. října 2000 (ve věku 87 let) Praha ![]() |
Povolání | literární historik, pedagog, spisovatel, vysokoškolský učitel, politik, filozof, germanista a učitel |
Národnost | Slováci |
Alma mater | Univerzita Karlova |
Témata | germanistika a Pražská německá literatura |
Ocenění | Řád Klementa Gottwalda ![]() Cena Friedricha Gundolfa (1969) Čestný odznak Za vědu a umění ![]() |
Politická příslušnost | Komunistická strana Československa |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Eduard Goldstücker (30. května 1913 Podbiel, nyní okres Tvrdošín – 23. října 2000 Praha) byl československý germanista, profesor dějin německé literatury, diplomat a překladatel.
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se na Slovensku v židovské rodině. Studoval němčinu a německou literaturu na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy. Studium dokončil v roce 1935. Už během studia se stal členem Komunistické strany Československa.
Po německé okupaci v roce 1939 musel opustit Československo jako komunista a z obavy před nacistickým rasovým pronásledováním. Pracoval pro československou exilovou vládu v Londýně. V roce 1948 byl jmenován československým vyslancem v Izraeli, v prosinci 1951 byl zatčen a v květnu 1953 byl souzen spolu s Pavlem Kavanem, Karlem Dufkem a Richardem Slánským a odsouzen k doživotí [1] a strávil dva a půl roku ve vězení v Jáchymově a Leopoldově.
V roce 1955 byl rehabilitován a začal přednášet na Univerzitě Karlově. Habilitoval se v roce 1958, profesorem dějin německé literatury[2] byl pak jmenován v roce 1964 na FF UK v Praze.[3] Specializoval se na studium a překlad německých židovských autorů 20. století, zvláště Franze Kafky. V 60. letech vedl katedru germanistiky.
V 60. letech byl iniciátorem a nejvýraznějším řečníkem Liblické konference, později též předsedou Svazu československých spisovatelů a poslancem Národního shromáždění. V tomto postavení zabraňoval publikační činnosti neodpovídající komunistické ideologii (překlady, časopis Tvář).[4] Ostře kritizoval invazi sovětských vojsk v roce 1968 a byl donucen emigrovat (ještě v r. 1971 nicméně v exilu mluvil o "bratrské" Komunistické straně Sovětského svazu[5]). Odešel do Spojeného království, kde začal vyučovat německou literaturu a stal se profesorem srovnávacích literatur v Sussexu. Přednášel na univerzitách v Los Angeles, Stockholmu či Kostnici. V roce 1990 se vrátil do vlasti.
V roce 1969 byl oceněn při příležitosti setkání ke 40 letům od smrti Otokara Březiny, kdy obdržel pamětní medaili ke 100. výročí narození Otokara Březiny.[6]
Dílo
[editovat | editovat zdroj]- Na téma Franz Kafka – články a studie, 1964
- Über die Prager Literatur am Anfang des 20. Jahrhunderts, 1966
- Vzpomínky, 2003–2005, ISBN 80-86103-63-3 (sv. 1), ISBN 80-86103-87-0 (sv. 2)
Vyznamenání
[editovat | editovat zdroj]Pamětní medaile československé armády v zahraničí, 1947[7]
Vyznamenání Za zásluhy o výstavbu, 1965[7]
Řád Klementa Gottwalda – za budování socialistické vlasti, 1968
Čestný odznak Za vědu a umění, 1993
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ [email protected], [email protected],. Karel Dufek (1916) - Witness story - Memory of Nations. www.pametnaroda.cz [online]. [cit. 2018-01-09]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-01-08. (anglicky)
- ↑ Eduard Goldstücker. www.databaze-prekladu.cz [online]. Databáze českého uměleckého překladu [cit. 2017-11-26]. Dostupné online.
- ↑ CHUCHMA, Josef. Zemřel významný literární historik, germanista Eduard Goldstücker. iDNES.cz [online]. 2000-10-24 [cit. 2017-11-26]. Dostupné online.
- ↑ PREISNER, Rio. Když myslím na Evropu II. 1. vyd. Praha: Torst, 2004. 977 s. ISBN 80-7215-220-3. S. 522.
- ↑ PREISNER, Rio. Když myslím na Evropu II. 1. vyd. Praha: Torst, 2004. 977 s. ISBN 80-7215-220-3. S. 521.
- ↑ Ocenění Ministerstva kultury pamětní medailí ke 100. výročí narození Otokara Březiny. Bulletin Společnosti Otokara Březiny. 09.2018, roč. 2018, čís. 72, s. 16.
- ↑ a b KOLEKTIV AUTORŮ. Kdo byl kdo v Československu. 1. vyd. Praha: ČTK, 1969. 344 s. S. 215.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Eduard Goldstücker na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Eduard Goldstücker
- Seznam prací v Bibliografii dějin českých zemí (Historický ústav AV ČR)
- Eduard Goldstücker v Databázi knih
- Ještě jsem tady, ČT 2, 2000, 2011
- (česky) medailon na KDO BYL KDO v našich dějinách ve 20. století Archivováno 7. 6. 2020 na Wayback Machine.
- (anglicky) Leading Kafka scholar, Eduard Goldstucker, dies aged 87
- Komunismus po zásluze zemřel pořad Českého rozhlasu, obsahuje množství unikátních archivních záznamů s hlasem Eduarda Goldstückera, zejména z roku 1968.
- (německy) Vortrag von Eduard Goldstücker – Franz Werfel, Prag und Böhmen (Vortrag im Rahmen des Franz-Werfel-Symposions, Wien, Palais Pálffy, 22.04.1976) [zvukový záznam]
- Středoevropan Eduard Goldstücker dokument vypráví prostřednictvím jeho dcer, vnučky a pamětníků o jeho osudu a přínosu pro československou a později i českou kulturně politickou sféru.
- „Dodnes je mi zle, když slyším Urválkův hlas,“ říká dcera Eduarda Goldstückera
- Slovenští literární historikové
- Slovenští překladatelé
- Čeští germanisté
- Slovenští Židé
- Čeští spisovatelé 20. století
- Čeští exiloví spisovatelé
- Političtí vězni komunistického režimu v Československu
- Velvyslanci Československa v Izraeli
- Českoslovenští politici židovského původu
- Pedagogové na Univerzitě Karlově
- Nositelé Řádu Klementa Gottwalda
- Držitelé čestných doktorátů Univerzity Kostnice
- Nositelé Pamětní medaile československé armády v zahraničí
- Nositelé vyznamenání Za zásluhy o výstavbu
- Nositelé Čestného odznaku Za vědu a umění
- Poslanci československého Národního shromáždění
- Emigranti po srpnu 1968
- Pražská německá literatura
- Narození v roce 1913
- Narození 30. května
- Narození v Podbieli
- Úmrtí v roce 2000
- Úmrtí 23. října
- Úmrtí v Praze