Gabriele Oriali
![]() | ||
Henkilötiedot | ||
---|---|---|
Syntymäaika | 25. syyskuuta 1952 | |
Syntymäpaikka | Como, Italia | |
Pituus | 176 cm | |
Junioriseurat | ||
1966-1970 | Internazionale | |
Seurat | ||
Vuodet | Seura | O (M) |
1970–1983 1983–1987 |
Internazionale Fiorentina |
277 (33) 107 (7) |
Maajoukkue | ||
1978–1983 | Italia | 28 (1) |
Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat. |
Gabriele Oriali (s. 25. marraskuuta 1952) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelasi pääosin puolustavana keskikenttäpelaajana, mutta pystyi pelaamaan myös keskuspuolustajana. Nykyisin Oriali kuuluu italialaisen Inter Milanon henkilöstöön.
Ura pelaajana
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Gabriele Oriali aloitti uransa Inter Milanon junioriseurassa ja pelasi siellä neljä kautta kunnes nousi seuran edustusjoukkueeseen. Hän debytoi Interin paidassa kaudella 1970–1971 Interin voittaessa mestaruuden.
Oriali ei ollut teknisilta taidoiltaan parhaimmistoa, mutta hän oli erinomainen puolustamaan ja merkkaamaan vastustajan pelaajan.
Ensimmäisen kerran Oriali kutsuttiin Italian maajoukkueeseen 21. joulukuuta 1978 ystävyysotteluun Espanjaa vastaan. Ansaittuaan nopeasti paikkansa aloituskokoonpanossa, hän teki ensimmäisen ja myös ainoan maalinsa Italian maajoukkueessa ystävyysottelussa Ruotsia vastaan Firenzessä 26. syyskuuta 1979 ottelussa, joka päättyi Italian 1-0 voittoon.
Voitettuaan scudetton Interin kanssa 1979–1980 hän pelasi Italian joukkueessa 1980 EM-kisoissa. Italia sijoittui kisoissa neljänneksi hävittyään rangaistuspotkukilpailussa Tšekkoslovakialle. Interissä Oriali voitti toisen Italian cupin kaudella 1981–1982. Kaikkiaan hän pelasi Interin paidassa Italian cupissa 70 ottelussa tehden 8 maalia.
Oriali pelasi Interissä 45 ottelua eurocupeissa tehden 3 maalia. Hän kuului Interin joukkueeseen sen hävitessä Ajaxille Euroopan cupin finaalissa kaudella 1971–1972.
Oriali muistetaan myös sankarimaisesta esityksestä Milanon derbyssä AC Milania vastaan 1981, jossa hän teki voittomaalin. Samana vuonna Inter voitti molemmat paikalliskamppailut Milania vastaan, missä se onnistui seuraavan kerran vasta 2007.
Oriali oli maajoukkueen avainpelaaja vuoden 1982 MM-kisoissa Espanjassa. Oriali pelasi turnauksessa viisi ottelua mukaan luettuna loppuottelu Länsi-Saksaa vastaan. Finaali päättyi Italian 3–1-voittoon.[1]
Orialin viimeinen maaottelu oli Göteborgissa 29. toukokuuta 1983 Ruotsia vastaan pelattu ottelu, joka päättyi Ruotsin 2–0-voittoon.
Kauden 1982–1983 päätteeksi Oriali siirtyi Fiorentinan joukkueeseen, jossa hän pelasi neljä kautta. Oriali lopetti jalkapallouransa 1987 pelattuaan 384 ottelua ja tehtyään 40 maalia Serie Assa ja 28 maalia muissa kilpailuissa.
Ura valmentajana
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lopetettuaan pelaajauransa Oriali siirtyi valmennuspuolelle. Hän aloitti Bolognan urheilutoimenjohtajana siirtyen sieltä Parman organisaatioon. Oriali palasi Inter Milanoon seuran tekniseksi johtajaksi. Vuonna 2001 hän siirtyi Interin pelaajakaupoista vastaavaksi johtajaksi ja toinen entinen Interin pelaaja Marco Branca otti hänen paikkansa teknisenä johtajana. Gabriele Oriali on myös Inter Milanon edustusjoukkueen edustaja.
Saavutukset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Maailmanmestaruus 1982
- Serie A: 1971 ja 1980
- Italian cup: 1978 ja 1982
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Ekberg, Jari: Kuin taivasta koskettaisi, s. 312–313. Atena, 2014. ISBN 978-952-300-049-0.