ahdistaja
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]ahdistaja (10)
- henkilö, joka ahdistaa jotakuta
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈɑhdisˌt̪ɑjɑ/
- tavutus: ah‧dis‧ta‧ja
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ahdistaja | ahdistajat |
genetiivi | ahdistajan | ahdistajien (ahdistajain) |
partitiivi | ahdistajaa | ahdistajia |
akkusatiivi | ahdistaja; ahdistajan |
ahdistajat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | ahdistajassa | ahdistajissa |
elatiivi | ahdistajasta | ahdistajista |
illatiivi | ahdistajaan | ahdistajiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | ahdistajalla | ahdistajilla |
ablatiivi | ahdistajalta | ahdistajilta |
allatiivi | ahdistajalle | ahdistajille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | ahdistajana | ahdistajina |
translatiivi | ahdistajaksi | ahdistajiksi |
abessiivi | ahdistajatta | ahdistajitta |
instruktiivi | – | ahdistajin |
komitatiivi | – | ahdistajine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | ahdistaja- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. henkilö, joka ahdistaa jotakuta
|
Aiheesta muualla
[muokkaa]- ahdistaja Kielitoimiston sanakirjassa