sauhu
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈsɑu̯hu/
- tavutus: sau‧hu
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | sauhu | sauhut |
genetiivi | sauhun | sauhujen |
partitiivi | sauhua | sauhuja |
akkusatiivi | sauhu; sauhun |
sauhut |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | sauhussa | sauhuissa |
elatiivi | sauhusta | sauhuista |
illatiivi | sauhuun | sauhuihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | sauhulla | sauhuilla |
ablatiivi | sauhulta | sauhuilta |
allatiivi | sauhulle | sauhuille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | sauhuna | sauhuina |
translatiivi | sauhuksi | sauhuiksi |
abessiivi | sauhutta | sauhuitta |
instruktiivi | – | sauhuin |
komitatiivi | – | sauhuine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | sauhu- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- verbit: sauhuttaa
Aiheesta muualla
[muokkaa]- sauhu Kielitoimiston sanakirjassa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 1