sijaitseminen
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]sijaitseminen (38)
- jossakin sijainnissa oleminen
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | sijaitseminen | sijaitsemiset |
genetiivi | sijaitsemisen | sijaitsemisten sijaitsemisien |
partitiivi | sijaitsemista | sijaitsemisia |
akkusatiivi | sijaitseminen; sijaitsemisen |
sijaitsemiset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | sijaitsemisessa | sijaitsemisissa |
elatiivi | sijaitsemisesta | sijaitsemisista |
illatiivi | sijaitsemiseen | sijaitsemisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | sijaitsemisella | sijaitsemisilla |
ablatiivi | sijaitsemiselta | sijaitsemisilta |
allatiivi | sijaitsemiselle | sijaitsemisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | sijaitsemisena (sijaitsemisna) |
sijaitsemisina |
translatiivi | sijaitsemiseksi | sijaitsemisiksi |
abessiivi | sijaitsemisetta | sijaitsemisitta |
instruktiivi | – | sijaitsemisin |
komitatiivi | – | sijaitsemisine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | sijaitsemise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
sijaitsemis- |
Etymologia
[muokkaa]- teonnimi verbistä sijaita
Käännökset
[muokkaa]1. sijaitseminen
|