solina
![]() |
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]solina (12)
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈsolinɑ/
- tavutus: so‧li‧na
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | solina | solinat |
genetiivi | solinan | solinoiden solinoitten (solinain) |
partitiivi | solinaa | solinoita |
akkusatiivi | solina; solinan |
solinat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | solinassa | solinoissa |
elatiivi | solinasta | solinoista |
illatiivi | solinaan | solinoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | solinalla | solinoilla |
ablatiivi | solinalta | solinoilta |
allatiivi | solinalle | solinoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | solinana | solinoina |
translatiivi | solinaksi | solinoiksi |
abessiivi | solinatta | solinoitta |
instruktiivi | – | solinoin |
komitatiivi | – | solinoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | solina- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Huomautukset
[muokkaa]Etymologia
[muokkaa]- verbistä solista
Aiheesta muualla
[muokkaa]- solina Kielitoimiston sanakirjassa
Substantiivi
[muokkaa]solina
- (taivutusmuoto) yksikön essiivimuoto sanasta sol
Substantiivi
[muokkaa]solina
- (taivutusmuoto) monikon essiivimuoto sanasta sola