tulitus
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]tulitus (39)
- tuliaseiden jatkuvaa ammuntaa
- Suojaiduimme vihollisen tulitukselta maastoutumalla.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈt̪ulit̪us/
- tavutus: tu‧li‧tus
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | tulitus | tulitukset |
genetiivi | tulituksen | tulitusten tulituksien |
partitiivi | tulitusta | tulituksia |
akkusatiivi | tulitus; tulituksen |
tulitukset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | tulituksessa | tulituksissa |
elatiivi | tulituksesta | tulituksista |
illatiivi | tulitukseen | tulituksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | tulituksella | tulituksilla |
ablatiivi | tulitukselta | tulituksilta |
allatiivi | tulitukselle | tulituksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | tulituksena | tulituksina |
translatiivi | tulitukseksi | tulituksiksi |
abessiivi | tulituksetta | tulituksitta |
instruktiivi | – | tulituksin |
komitatiivi | – | tulituksine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | tulitukse- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
tulitus- |
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- tulitus Kielitoimiston sanakirjassa