משה קראוס (חזן)
![]() | |
משה קראוס במדי צה"ל | |
לידה |
15 באוגוסט 1922[1] כ"א באב תרפ"ב אוז'הורוד, צ'כוסלובקיה |
---|---|
פטירה |
29 במאי 2023 (בגיל 100) ט' בסיון תשפ"ג אוטווה, קנדה |
תאריך עלייה | 1948 |
מדינה |
ישראל ![]() |
השתייכות |
![]() |
תקופת הפעילות | 1948–1952 (כ־4 שנים) |
דרגה |
![]() |
תפקידים בשירות | |
| |
פעולות ומבצעים | |
![]() | |
תפקידים אזרחיים | |
חזן | |
![]() ![]() |
משה שמעון קראוס (15 באוגוסט 1922 – 29 במאי 2023) היה החזן הצבאי הראשי הראשון בצה"ל.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]משה שמעון קראוס נולד באוז'הורוד שבצ'כוסלובקיה (בתחומי אוקראינה של ימינו) להוריו מאיר קראוס והניה בתו של אשתו של רבי ישעיהלה מקרסטיר. בילדותו אהב לשיר ועל כן הזמין אותו החזן חיים רוזנברג מסבלוש להופיע כסולן בקונצרטים שלו לראשונה בגיל 8 שנים. כנער למד בישיבה בעיר מונקאץ' ולמד חזנות בגיל 16 אצל החזן לייבוש מילר וכן למד שירה קלאסית אצל פרופ' וולף תקופה קצרה. בשנת 1939 התמנה לחזן בעיר סיגט, ובשנת 1940 עבר לבודפשט לשמש בה כחזן. את תקופת מלחמת העולם השנייה שרד במחנה הריכוז ברגן-בלזן. לאחר המלחמה עלה למדינת ישראל והתגייס לצה"ל. תחילה שירת כמדריך בשריון, אך כשהוזמן לשיר את הברכות בחופה של חבר מהצבא, שמע אותו הרמטכ"ל דאז יגאל ידין והציע לו להתמנות לחזן הצבאי הראשי הראשון. כשביקש להשתחרר בתום שירותו הסדיר, זומן שוב אל ידין שביקש ממנו לחתום לשנתיים נוספות וקראוס נענה לבקשה.[2]
לאחר שחרורו מצה"ל, בשנת 1952, עבר לאנטוורפן שבבלגיה שם כיהן כחזן הראשי של הקהילה. בעקבות בעיות בריאות מהן סבלה אשתו, המליצו להם הרופאים לעבור לאקלים חם יותר, ובשנת תשט"ז קיבל קראוס את הזמנת הקהילה ביוהנסבורג ועבר לדרום אפריקה. בעקבות המצב הפוליטי הקשה בדרום אפריקה, עבר קראוס בשנת תשכ"ח לכהן כחזן באוטווה בירת קנדה, שם התגורר עד פטירתו בשנת תשפ"ג.[3]
משפחתו
[עריכת קוד מקור | עריכה]משה שמעון היה הבכור מתוך 9 אחים, ואשתו רבקה יפה הייתה ילידת גרמניה, ולא היו להם צאצאים.
- אביו מאיר קראוס היה סופר סת"ם, ונרצח בשואה באושוויץ בגיל 40.
- אימו הניה, בתו של ר' ישעיהלה מקרעסטיר. נרצחה בשואה בגיל 38 באושוויץ.
- אחיו יוסף קראוס, נפטר במחנה ריכוז בשואה.
- אחיו חיים יצחק קראוס, נפטר במחנה ריכוז בשואה.
- אחיו פנחס (פינצ'י) קראוס, נפטר במחנה ריכוז בשואה.
- אחותו שיינדל קראוס, נפטרה במחנה ריכוז בשואה.
- אחותו פסלה קראוס, נפטרה במחנה ריכוז בשואה.
- אחותו רבקה קראוס, שרדה את מחנה הריכוז בשואה ולימים חיה בניו-יורק ארצות הברית.
- אחותו גיטל קראוס, שרדה אף היא את מחנה הריכוז בשואה.
- אחיו צבי קראוס, שרד אף הוא מחנה הריכוז בשואה ולימים עלה לישראל וחי בה.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- משה קראוס, דף שער בספרייה הלאומית
- חיים אדלר, החזן משה קראוס, חזן ראשי ראשון לצה"ל, באתר "לשמוע אל הרינה ואל התפילה"
- משה קראוס, קטע חזנות, סוכות 2010, אוטווה, קנדה
- מוישהל'ה דער זינגער - גנזך קידוש השם, באתר גנזך קידוש השם, 1 ביוני 2023
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]
החזנים הצבאיים הראשיים של צה"ל | |
---|---|
|
הרבנות הצבאית | ||
---|---|---|
תחומי סמכות | הלכה צבאית • גיור חיילים מעוניינים • כשרות בצה"ל • נישואין לחיילים המעוניינים • קבורת חללים • כתיבת ובדיקת ספרי תורה, תפילין, מזוזות ומגילות לבסיסי צה"ל | ![]() ![]() ![]() |
רבנים צבאיים ראשיים | הרב שלמה גורן • הרב מרדכי פירון • הרב גד נבון • הרב ישראל וייס • הרב אביחי רונצקי • הרב רפי פרץ • הרב אייל קרים | |
חזנים צבאיים ראשיים | משה קראוס • אברהם כרמל • אריה בראון • חיים ויינר • שי אברמסון | |
ערכים קשורים | השירות הדתי • קורס רבנים צבאיים • מקהלת הרבנות הצבאית |