אליוט סמית'
![]() |
יש לערוך ערך זה. ייתכן שהערך סובל מבעיות ניסוח, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו, או מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים.
| |
יש לערוך ערך זה. ייתכן שהערך סובל מבעיות ניסוח, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו, או מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים. | |
![]() | |
אליוט סמית' בהופעה, ינואר 2003 | |
לידה |
6 באוגוסט 1969 אומהה, נברסקה |
---|---|
התאבד |
21 באוקטובר 2003 (בגיל 34) אקו פארק, ארצות הברית ![]() |
שם לידה | סטיבן פול סמית' |
שם במה |
Elliott Smith ![]() |
מוקד פעילות |
ארצות הברית ![]() |
תקופת הפעילות | 1991–2003 (כ־12 שנים) |
מקום לימודים |
קולג' המפשייר, תיכון לינקולן ![]() |
סוגה | אינדי רוק, לו-פיי |
סוג קול |
טנור ![]() |
שפה מועדפת |
אנגלית ![]() |
כלי נגינה | גיטרה, זמרה, קלידים, קלרינט, גיטרה בס, מפוחית פה, תופים |
חברת תקליטים | Virgin Records, Cavity Search, Kill Rock Stars, Suicide Squeeze, DreamWorks, ANTI-, Epitaph, Domino Records |
שיתופי פעולה בולטים | Heatmiser, Quasi, Mary Lou Lord, Pete Krebs, No. 2 |
www.sweetadeline.net | |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
סטיבן פול סמית' (אנגלית: Elliott Smith; 6 באוגוסט 1969 - 21 באוקטובר 2003), ידוע בשם אליוט סמית', היה זמר-יוצר ומוזיקאי אמריקאי. סמית' נולד באומהה, נברסקה, גדל בעיקר בטקסס וחי את רוב חייו בפורטלנד שבאורגון, שם התפרסם. כלי הנגינה העיקרי עליו ניגן היה גיטרה, אם כי הוא ידע לנגן בכלים רבים נוספים: פסנתר, תופים, קלרינט, גיטרה בס ומפוחית. בקריירת הסולו שלו, סמית' היה ידוע בשירה הייחודית שלו, אשר הייתה שקטה ושברירית[1], בטכניקת הפינגר סטייל בה לרוב ניגן, ובשימוש הנרחב שלו בטייפ 4 ערוצים, שאיפשר לו להקליט שכבות של גיטרה, שירה וליצור הרמוניות.
סמית' היה שתיין כבד ומשתמש בסמים וניתן לראות זאת גם במוזיקה שלו, שלרוב עסקה בנושאים אישיים מאוד.
הוא מת בשנת 2003 בביתו שבלוס אנג'לס מזוג דקירות בחזה עת היה בן 34.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]סמית' נולד בשנת 1969 באומהה, נברסקה בארצות הברית בשם סטיבן פול סמית'. הוריו התגרשו כשהיה בן חצי שנה והוא גדל במשמורתה של אימו באני, זמרת לשעבר ואביו החורג צ'ארלי בטקסס. בשלב מאוחר יותר בחייו, סמית' טען שעבר התעללות מצד אביו החורג.[2] הוא שיקף את החוויות מהתקופה הזו בשיר Some Song:
"Charlie beat you up week after week, and when you grow up your'e going to be a freak"
בילדותו תואר כרזה מאוד, שברירי וחסר ביטחון עצמי. בגיל 9 החל לנגן בפסנתר, בגיל 10 קיבל מאביו את הגיטרה הראשונה שלו והחל לנגן גם בכלי זה. בגיל 14 עבר לגור עם אביו, הפסיכיאטר, בפורטלנד, אורגון. בשלב זה של חייו התחיל סמית' להשתמש בסמים ואלכוהול, והחל להקליט מוזיקה באופן עצמאי.
לאחר סיום התיכון, החל לקרוא לעצמו 'אליוט', כיוון שסבר שהשם 'סטיב' נשמע כמו סטריאוטיפ של אתלט אמריקני, ושהשם סטיבן נשמע 'חנוני' מדי. הביוגרף של סמית' טוען שהשם אליוט נלקח משם הרחוב שסמית' התגורר בו בזמן שגר בפורטלנד, או שהשם הוצע על ידי חברתו מתקופת התיכון.
בשנת 1991 סיים את לימודיו בחוג למדעי החברה ופילוסופיה בקולג' המספייר שבמסצ'וסטס. לאחר סיום הלימודים עבד תקופה במאפייה.
בשנת 1992 שב לפורטנלד שם ייסד ביחד עם חבריו לקולג' - טוני לאש, ניל גאסט, וסאם קומס את להקת "Heatmiser". במקביל לפעילותו בלהקה החל להופיע עצמאית בברים ובמועדונים והקליט שירים במרתף החזרות של חבריו. הלהקה הוציאה שני אלבומים: (1994) 'Dead Air' (1993), 'Cop and Speeder ואי-פי אחד (Yellow no.5). הלהקה זכתה לחשיפה מסוימת והוחתמה על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, ובה הוציאו אלבום נוסף: 'Mic City Sons'. הלהקה התפרקה לבסוף בשנת 1996 וחבריה פנו איש איש לקריירת סולו. בשנת 1997 זכה סמית' להצלחה המסחרית הראשונה שלו כאשר השיר Miss Misery, שתרם לפסקול הסרט "סיפורו של ויל האנטינג", הועמד לזכייה בפרס אוסקר.
בשנת 1998 הוציא את האלבום "XO" שהגיע למעמד "תקליט כסף" בבריטניה והשיר "Waltz 2 (XO)" מאלבום זה הגיע למקום ה-52 במצעד הפזמונים הבריטי.
מאוחר יותר, ליווה שירו Needle in the Hay ניסיון התאבדות בסרט משפחת טננבאום (2001).
סמית' הוציא חמישה אלבומים במהלך חייו. עיקר פרסומו בא מהיותו יוצר עצמאי, הכותב ומלחין שירים אישיים וכנים. במשך שנים ארוכות התמודד סמית' עם דיכאון והתמכרות לאלכוהול וסמים. בשנת 2002 ניסה להיגמל במרכז גמילה, אבל רק לאחר יום הולדתו ה-34 הגשים סופית את משאלתו "להתנקות" - מסמים, מסוכר לבן ומבשר אדום. בבדיקה טוקסיקולוגית שנערכה לאחר מותו לא נמצאו חומרים אסורים בדמו מלבד מינון סביר של תרופות נגד דיכאון והפרעת קשב וריכוז.
אליוט שם קץ לחייו ב-21 באוקטובר 2003 בשתי דקירות סכין לליבו - בעת ויכוח עם חברתו, ג'ניפר צ'יבה.
דיסקוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אלבומים
- Roman Candle (1994)
- Elliott Smith (1995)
- Either/Or (1997)
- XO (1998)
- Figure 8 (2000)
- From a Basement on the Hill (2004)
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של אליוט סמית' (באנגלית אמריקאית)
אליוט סמית', ברשת החברתית פייסבוק
אליוט סמית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אליוט סמית', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
אליוט סמית', באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
אליוט סמית', באתר ספוטיפיי
אליוט סמית', באתר Last.fm (באנגלית)
אליוט סמית', באתר AllMusic (באנגלית)
אליוט סמית', באתר MusicBrainz (באנגלית)
אליוט סמית', באתר Discogs (באנגלית)
אליוט סמית', באתר Songkick (באנגלית)
- אליוט סמית', באתר Genius
- אליוט סמית', באתר SecondHandSongs
אליוט סמית', באתר בילבורד (באנגלית)
- מיכל הניג, עם רגל אחת בקאבר, nrg , 21/10/2009
- אליוט סמית', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Elliott Smith - Elliott Smith | Album | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-07-01
- ^ Elliott Smith: ‘Mr. Misery’ Revisited, 10 Years After the Singer-Songwriter’s Controversial Death | SPIN, web.archive.org, 2015-05-07