בריאן אדמס
![]() | |
אדמס בהופעה חיה, 2006 | |
לידה |
5 בנובמבר 1959 (בן 64) קינגסטון, אונטריו, קנדה ![]() |
---|---|
שם לידה | בריאן גאי אדמס |
מוקד פעילות | קינגסטון, אונטריו, קנדה |
תקופת הפעילות | מ-1977 |
מקום לימודים |
תיכון ארגייל, Sutherland Secondary School, Colonel By Secondary School, חטיבת הביניים הנרי מונרו, American International School Vienna ![]() |
סוגה |
ארנה רוק, רוק קל, רוק פופ |
סוג קול |
טנור ![]() |
שפה מועדפת |
אנגלית ![]() |
כלי נגינה |
גיטרה, עוגב, פסנתר אפרייט, פסנתר, גיטרה בס, מפוחית פה ![]() |
חברת תקליטים |
A&M Records, Badman/Polydor, Universal Music |
בן או בת זוג |
אליסיה גרימאלדי ![]() |
צאצאים |
Mirabella Bunny Grimaldi Adams, Lula RosyLea Grimaldi Adams ![]() |
מספר צאצאים |
2 ![]() |
www | |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
בריאן אדמס (באנגלית: Bryan Adams; נולד ב-5 בנובמבר 1959) הוא מוזיקאי קנדי, אשר פעיל מאז סוף שנות ה-70 ומכירותיו נאמדות במעל ל-100 מיליון תקליטים.[1]
ראשית חייו
[עריכת קוד מקור | עריכה]אדמס נולד בקינגסטון, אונטריו שבקנדה להורים בריטים דיפלומטים, אשר התגוררו בשליחות במהלך שנות השישים בבריטניה, ישראל, פורטוגל ואוסטריה, ולבסוף התמקמו בוונקובר שבקנדה, שם בילה אדמס את שנותיו כנער. הוא נשר מבית ספר בגיל 15, וקנה פסנתר כנף בכסף שהוריו חסכו ללימודיו בקולג'. בגיל 16 הצטרף ללהקה "Sweeney Todd", שהוציאה את האלבום "If Wishes Were Horses", כשאדמס הוא הסולן. האלבום היה לכישלון ואדמס עזב לאחריו את הלהקה. באותה תקופה הוא מימן עצמו במגוון של עבודות מזדמנות, כשוטף כלים ומוכר בחנות תקליטים, כשבעת עבודתו שם פגש את המתופף ג'ים וולאס, והשניים החלו להיות שותפים מוזיקליים בכתיבת שירים, שיתוף פעולה הנמשך עד היום. משנת 2009 אדמס בזוגיות עם אליסיה גרימאלדי, אותה הכיר בזמן שעבדה עבורו כעוזרת אישית. אדמס הוא אב לשתי בנות.
קריירה מוזיקלית
[עריכת קוד מקור | עריכה]שנות השמונים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-1979 הוחתם בחברת התקליטים "A&M Records", והקליט את אלבום הבכורה שלו, אותו גם הפיק, יחד עם וואלאס. האלבום הנקרא "Bryan Adams", ויצא בפברואר 1980. האלבום זכה להצלחה מינורית, ולא יצאו ממנו להיטים (שלושה סינגלים מהאלבום יצאו בקנדה בלבד), אולם רצועות ממנו הושמעו ברדיו ואדמס יצא לסיבוב הופעות מקומי בעקבות הוצאת האלבום. אלבומו השני, "You Want It You Got It", שיצא ב-1981, והוקלט בתוך שבועיים בלבד, זכה להצלחה גדולה יותר מקודמו, ונכנס למצעד האלבומים האמריקני. כמו כן, יצא בארצות הברית הסינגל "Lonely Nights", מתוך האלבום.
הפריצה של אדמס הגיעה בעקבות אלבומו השלישי, "Cuts Like a Knife", שיצא בינואר 1983. הלהיט הראשון מתוכו, "Straight from the Heart", נכנס ל- TOP 10 של מצעד בילבורד האמריקאי, והיה ללהיט הראשון של אדמס שעושה זאת. אלבומו הרביעי, "Reckless", יצא לחנויות התקליטים ביום הולדתו ה-25 של אדמס (5 בנובמבר 1984) והגיע היישר למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני. אלבום זה הפך את אדמס לכוכב בארצות הברית, כשמתוך האלבום יצאו לאור לא פחות משישה להיטים, ביניהם "Run to You", "Summer of '69" ו-"Heaven", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי. בנוסף, האלבום כלל את הדואט המצליח עם טינה טרנר הנקרא "It's Only Love". האלבום קיבל חמישה אלבומי פלטינה בארצות הברית והיה לאלבומו המצליח ביותר בארצות הברית.
ביולי 1985 השתתף במופע הרוק הדו-יבשתי "לייב אייד", בו שר, בין השאר, את השיר "Tears Are Not Enough", אותו כתב אדמס למען גיוס כספים לקרן שתסייע לתושבי אתיופיה הסובלים מרעב המוני. שנתיים אחר כך הוציא את האלבום "Into the Fire", שהיה האלבום האחרון בו כל השירים נכתבו במשותף על ידי אדמס וואלאס.
שנות התשעים
[עריכת קוד מקור | עריכה]עיקר הצלחתו של אדמס בעשור זה הגיעה משירי נושא לסרטי קולנוע. ביוני 1991 יצא לחנויות הסינגל "(Everything I Do) I Do It for You", שהיה שיר הנושא של שובר הקופות "רובין הוד: נסיך הגנבים". הסינגל זכה להצלחה פנומנלית ברחבי העולם, ובמיוחד בבריטניה, שם שהה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במשך 16 שבועות רצופים (יולי-אוקטובר 1991), ובכך שבר את שיא השהייה הרצופה במקום הראשון במצעד הבריטי. בנוסף, קיבל אדמס את פרס גראמי על השיר, בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר מסרט קולנוע. הצלחת השיר הביאה גם להצלחה רבה של האלבום ממנו נלקח, "Waking Up the Neighbours", שיצא בספטמבר 1991 וקיבל ארבעה אלבומי פלטינה בארצות הברית, וכמו כן, הגיע למקום הראשון בבריטניה.
לאחר מכן כתב את שיר הנושא של הסרט "שלושת המוסקטרים" (1993), "All for Love", אותו שר יחד עם סטינג ורוד סטיוארט. הסינגל הגיע למקום הראשון הן בארצות הברית והן בבריטניה. ב־1995 הגיע להיט נוסף שלו למקום הראשון בארצות הברית, "Have You Ever Really Loved a Woman?", שהיה שיר הנושא של הסרט "דון חואן דה מרקו" (בכיכובו של ג'וני דפ). שנה אחר כך שר עם ברברה סטרייסנד את שיר הנושא של סרטה "שתי פנים למראה", הנקרא "I Finally Found Someone", אשר הביא לו מועמדות שנייה רצופה לפרס האוסקר, בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר. הסינגל הגיע ל- TOP 10 במצעד האמריקני, כמו גם במצעד הבריטי. אותה שנה שר גם את שיר הנושא של סרטו של פרנסיס פורד קופולה, "ג'ק", הנקרא "Star".
בנובמבר 1993 הוציא אלבום אוסף מצליח בשם "So Far So Good", אשר כלל את כל להיטיו הגדולים, לצד שיר חדש (שהפך להיות להיט גדול בפני עצמו) - "Please Forgive Me", אשר הגיע למקום השני במצעד הבריטי. האלבום קיבל חמישה אלבומי פלטינה בארצות הברית והגיע למקום הראשון בבריטניה. מאז חלפו שלוש שנים עד אשר הוציא אדמס אלבום אולפן חדש, הנקרא "18 til I Die", בו ניסה לרענן במעט את סגנונו המוזיקלי, מאמן רוק לאמן של רוק-פופ. הדבר בלט היטב ב־1999, כששר את הדואט המצליח, "When You're Gone", לצד זמרת הספייס גירלס, מלאני סי, במטרה להישאר אקטואלי ולהצליח מסחרית. השיר נכלל באלבומו "On a Day Like Today", שיצא באוקטובר 1998 שהיה לכישלון מסחרי. שנה וחצי אחר כך המשיך את הקו המוזיקלי הזה, כששר עם די.ג'יי צ'יקיין את להיט המועדונים "Don't Give Up", שהיה שיר פופ-דאנס לכל דבר, ושהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, לראשונה מאז "(Everything I Do) I Do It for You".
שנות האלפיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאחר שנתיים של הפסקה מהקלטות חזר אדמס, בשנת 2002, אל החיבור בין המוזיקה לקולנוע, כשכתב ביחד עם הנס צימר את השירים לפסקול סרט האנימציה "סוס פרא", ובראשם הלהיט "Here I Am", שהגיע למקום החמישי במצעד הבריטי, עליו גם קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב. ארבע שנים אחר כך קיבל מועמדות נוספת ל"גלובוס הזהב" על שיר הנושא של הסרט "בובי", "Never Gonna Break My Faith".
באוקטובר 2004 יצא לחנויות התקליטים אלבום האולפן הראשון של אדמס מזה 6 שנים, הנקרא "Room Service". באלבום זה שב אדמס לשורשיו הרוקיסטים, והשירים באלבום הם בסגנון רוק בלבד. האלבום נכשל מסחרית בארצות הברית, אך זכה להצלחה באירופה (מקום ראשון במצעד האלבומים האירופאי).
לציון 25 שנות קריירה הוציא אדמס באוקטובר 2005 את אלבום האוסף המקיף "Anthology" (בסגנון The Beatles Anthology), שכלל שלושה דיסקים: שני דיסקים הכוללים להיטים של אדמס בין השנים 1980–2005 ודיסק שלישי שהוא אלבום הופעה משנת 2005. בנוסף, שר את שיר הנושא של קומדיית המצבים "Stacked", בה כיכבה פמלה אנדרסון.
ב-29 בינואר 2006 קיים אדמס הופעה היסטורית בקראצ'י שבפקיסטן, ובכך היה לאמן המערבי הראשון המופיע במדינה מוסלמית זו.
ב-23 במרץ 2008 יצא לאור אלבום האולפן שלו, 11, כמספר אלבומי האולפן שלו עד אז. בשנת 2011 תרם את קולו לסרט האמריקאי-דרום אפריקאי "חבר על ארבע".
ב-2 באוקטובר 2015 יצא לאור אלבום האולפן Get Up. כחלק מסיבוב ההופעות לקידום האלבום, הגיע אדמס לסדרה של שלושה מופעים בישראל בדצמבר 2017, שניים בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב ואחד בפיס ארנה ירושלים.[2][3]
קריירת הצילום
[עריכת קוד מקור | עריכה]תצלומיו של אדמס פורסמו במגזיני צילום נחשבים, כדוגמת "ווג" ו-"Vanity Fair". ב-1 ביוני 2005 פרסם את ספר התמונות הראשון שלו, הנקרא "American Women", יחד עם מעצב האופנה קלווין קליין. בין המקומות בהם התקיימו תערוכות לצילומיו של אדמס נמנים: המוזיאון המלכותי של אונטריו (1999) ו"בית קנדה" (2005), וכמו כן קיים תערוכות גם בערים רומא, פריז, וינה וקלן (גרמניה).
פעלתנות חברתית
[עריכת קוד מקור | עריכה]רוב פעילותו הפילנתרופית של אדמס נעשית דרך הקרן שלו, "קרן בריאן אדמס", ששואפת לקדם את החינוך ואת אפשרויות הלמידה עבור ילדים וצעירים ברחבי העולם.
אדמס הוא טבעוני החל משנת 1989 ותומך בפרויקטים רבים של ארגון PETA.[4]
דיסקוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Bryan Adams (1980)
- You Want It You Got It (1981)
- Cuts Like a Knife (1983)
- Reckless (1984)
- Into the Fire (1987)
- Waking Up the Neighbours (1991)
- So Far So Good (1993)
- 18 til I Die (1996)
- On a Day Like Today (1998)
- Spirit: Stallion of the Cimarron (2002)
- Room Service (2004)
- 11 (2008)
- Get Up (2015)
- Shine a Light (2019)
- Pretty Woman - The Musical (2022)
- So Happy It Hurts (2022)
- Classic (2022)
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של בריאן אדמס
בריאן אדמס, ברשת החברתית פייסבוק
בריאן אדמס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
בריאן אדמס, ברשת החברתית אינסטגרם
בריאן אדמס, ברשת החברתית טיקטוק
בריאן אדמס, סרטונים בערוץ היוטיוב
בריאן אדמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר AllMovie (באנגלית)
בריאן אדמס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בריאן אדמס, באתר אייטונס (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר ספוטיפיי
בריאן אדמס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר Last.fm (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר AllMusic (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר דיזר
בריאן אדמס, באתר Yandex.Music (ברוסית)
בריאן אדמס, באתר Discogs (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר Songkick (באנגלית)
- בריאן אדמס, באתר Genius
- בריאן אדמס, באתר SecondHandSongs
- בריאן אדמס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
בריאן אדמס, באתר בילבורד (באנגלית)
בריאן אדמס, באתר טיידל (באנגלית)
- בריאן אדמס בסידי טאוור של רדיו מוסיכיף 69FM.
- בריאן אדמס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Brian Chater helped build Canadian music industry, 9 בספטמבר 2013
- ^ עמית סלונים, עדיין יכול לעשות את זה, בשבילכם: בריאן אדמס העניק לקהל הישראלי חווית רוק קלאסית, באתר וואלה, 05 בדצמבר 2017
- ^
אבי פיטשון, בריאן אדמס בישראל: אחד מרגעי רוק המיינסטרים המרגשים בחיי, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2017
- ^ ASPIRING VEGANS: BRYAN ADAMS - ROCK STAR, The Vegan Autumn 2002, Page 15
פרס המוזיקה של MTV אירופה לזמר הטוב ביותר | |
---|---|
|