מיה בנגל
לידה |
10 בנובמבר 1971 (בת 52) ![]() |
---|---|
מדינה |
![]() |
מעסיק |
חגי מירום, מפלגת העבודה הישראלית, מעריב, אופיר פינס-פז, זהבה גלאון, משרד המשפטים ![]() |
בן או בת זוג |
נירית אנדרמן ![]() |
קישורים חיצוניים | |
טוויטר | miabngl |
![]() ![]() |
מיה בנגל (נולדה ב-10 בנובמבר 1971) היא עיתונאית ישראלית, יועצת התקשורת של יאיר לפיד. שימשה כיועצת לשרת המשפטים ציפי לבני לנושאים מקצועיים, פוליטיים ותקשורתיים. ייעצה לארגוני זכויות אדם, בהם ארגון "שוברים שתיקה" וארגון "יש דין". היא מרצה לתקשורת פוליטית.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בנגל נולדה בירושלים. את שירותה בצה"ל עשתה כקצינה בקורס למדריכות חי"ר בבית הספר למ"כים ומקצועות החי"ר. היא בוגרת האוניברסיטה העברית במשפטים.
עבדה כמאבטחת במשרד ראש הממשלה ולאחר מכן כמאבטחת במשרד המשפטים. את דרכה המקצועית החלה בשנת 1998 כעוזרת פרלמנטרית לחברי הכנסת חגי מרום ממפלגת העבודה, זהבה גלאון, יו"ר מפלגת מרצ, ואופיר פינס, מזכ"ל מפלגת העבודה. בהמשך שימשה בנגל כדוברת מפלגת העבודה בין השנים 2002–2003. לאחר חמש שנות עבודה פרלמנטרית, הצטרפה בנגל למקימי יוזמת ז'נבה כחברת צוות ויועצת תקשורת פנימית. בנגל ליוותה את יוזמת השלום במשך כשנתיים, שלאחריהן החלה את דרכה כעיתונאית והמשיכה להרצות על השלום בתקשורת הישראלית.
בין השנים 2005-2012 עבדה בעיתון "מעריב" בתקופתם של העורכים אמנון דנקנר, דורון גלעזר, רותי יובל, אבי משולם וניר חפץ. בנגל שימשה בתפקידי עריכה והייתה כתבת פוליטית בעיתון, לאחר כשנה בעיתון החלה לשמש גם כפרשנית פוליטית ומדינית. בשנת 2008, במקביל לעבודתה בעיתון מעריב, החלה להגיש את תוכנית האקטואליה הוותיקה "ערב חדש" לצד דן מרגלית. היא הייתה חלק מצוות ההגשה עד שנת 2011. עד שנת 2010, שידרה בנגל תוכנית הבוקר של רדיו 99FM יחד עם עמנואל רוזן ומאותה שנה החלה להגיש את תוכנית רדיו בימי שישי עם חיים יבין ותוכנית ערב ביחד עם בן כספית ברדיו ללא הפסקה.
בשנת 2012, כאשר נרכש עיתון מעריב על ידי שלמה בן צבי, התפטרה בנגל מתפקידה בעיתון. מיד עם עזיבתה הצטרפה בנגל לקמפיין הבחירות של מרצ כיועצת אסטרטגית תקשורתית. עם תום הבחירות והרכבת הממשלה ה-33 עברה בנגל לעבוד במשרד המשפטים בתפקיד יועצת בכירה לשרת המשפטים ציפי לבני. החל מ-2016 עבדה כיועצת התקשורתית של ארגונים למען זכויות אדם, ביניהם ארגון "שוברים שתיקה" וארגון "יש דין". החל משנת 2019 מרצה לתקשורת פוליטית.
בשנת 2021 סיפרה שהקימה מגמת תקשורת בתיכון החברתי בתל אביב והיא עומדת בראשה, במטרה להצמיח עיתונאים צעירים מחויבים[1].
בנגל מתגוררת בתל אביב עם בת זוגה, כתבת הקולנוע נירית אנדרמן. השתיים מגדלות ביחד את שני ילדיהן.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]מיה בנגל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- טורים של מיה בנגל, באתר nrg
- מיה בנגל, נשות חיל מי ימצא, באתר ynet, 10 באוגוסט 2004
- טל שניידר, "ליידי גלובס": יותר ויותר לסביות במוקדי הכוח בתקשורת, באתר גלובס, 6 במרץ 2011
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^
סיון פלטין, "הלם לראות את השכר המעליב הזה. אני מרוויחה חמישית ממה שהרווחתי פעם", באתר TheMarker, 14 בדצמבר 2021
- דוברות ישראליות
- דוברים ישראלים
- סגל מעריב
- הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
- עיתונאים להט"בים ישראלים
- עיתונאיות ישראליות
- עיתונאים ישראלים
- בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
- בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
- פעילי שוברים שתיקה
- אנשי חינוך ישראלים
- להט"ביות ישראליות
- עיתונאיות לסביות ישראליות
- ישראליות שנולדו ב-1971
- ישראלים שנולדו ב-1971