מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
קוסטה גברסΚώστας Γαβράς
לידה
12 בפברואר 1933 (בן 91) Iraia , ארקאדיה , יוון
שם במה
Costa-Gavras
שם לידה
Κωνσταντίνος Γαβράς
מדינה
צרפת , יוון
תקופת הפעילות
מ-1968
מקום לימודים
המכון ללימודי קולנוע מתקדמים
La Fémis
בן או בת זוג
Michèle Ray-Gavras (1968 –?)
צאצאים
Alexandre Gavras , ז'ולי גברס , רומיין גברס
פרסים והוקרה
קצין בלגיון הכבוד (29 במרץ 2013 )
פרס סזאר לתסריט הטוב ביותר (2003 )
פרס דב הזהב (1990 )
פרס חוג מבקרי הסרטים של לונדון לבמאי השנה (1982 )
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מדריד (2016 )
פרס קטלוניה הבין-לאומי (2017 )
מפקד בלגיון הכבוד (13 ביולי 2019 )
פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר (1970 )
פרס לשם כבוד של האקדמיה האירופית לקולנוע (2018 )
קצין במסדר ההצטיינות הלאומי (15 במאי 2000 )
פרס דקל הזהב (1982 )
פרס חוג מבקרי הסרטים של לונדון לסרט השנה (1982 )
United Nations Awards (1974 )
פרס אדגר (1970 )
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (1983 )
פרס גילדת הכותבים של אמריקה (1983 )
פרס פסטיבל הקולנוע בקאן לבמאי הטוב ביותר (1975 )
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אקס-מרסיי (2022 )
פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לבימוי (1969 )
פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאיים לסרט הזר (1966 )
פרס לואי דלוק (1972 )
פרס חבר השופטים של פסטיבל קאן (1969 )
מסדר גבריאלה מיסטרל
פרופיל ב-IMDb
קוסטה גברס
קוסטה גברס (קיצור של קונסטנטינוס גברס , ביוונית : Κωνσταντίνος Γαβράς ; נולד ב-12 בפברואר 1933 בארקאדיה , יוון), הוא במאי סרטים ותסריטאי צרפתי ממוצא יווני . הוא מוכר בעיקר כבמאי של סרטים עם אמירה פוליטית.
אביו של קוסטה גברס היה פקיד ממשלתי, אך איבד את עבודתו במלחמת האזרחים. בשנת 1954 היגר לצרפת, לאחר שלא קיבלו אותו ללימודים. בשנת 1956 הוא קיבל אזרחות צרפתית. הוא התחיל ללמוד ספרות השוואתית בסורבון , אך נמשך יותר לקולנוע. החל משנת 1965 הוא מביים וכותב תסריטים. בשנת 1968 הוא התחתן עם מישל ריי, וממנה יש לו שלושה ילדים, רומין גברס וז'ולי גברס , שניהם במאי קולנוע גם הם.
[ 1]
כמה מסרטיו נחשבים קלסיקה של מותחן פוליטי , בהם:
Z – אנטומיה של רצח פוליטי – 1969 , עם איב מונטאן ואירנה פאפאס
ההודאה (L'Aveu) 1970 - על משפטי פראג , עם איב מונטאן וסימון סיניורה
"מצור" Etat de siege") – 1972") – על בסיס המקרה האמיתי של סוכן ה-CIA דניאל מיטריונה, שעבד עבור ממשלת אורוגוואי .
"נעדר " Missing") – 1982") – על ההפיכה בצ'ילה בשנת 1973 .
"הנה קיי" Hannah K.") - 1983") – עם מוחמד בכרי , עודד קוטלר וג'יל קלייבורג . עוסק בעורכת דין ירושלמית, ממוצא אמריקאי, שמגנה על זכותו של פלסטיני לשוב לביתו ברומאנה , ממנו גורש בתור תינוק ב-1948 , וכיום נבנה שם קיבוץ בית רימון . דרכו מתוודעים היא וקהל הצופים לנכבה ולמערכת המשפט הישראלית.
"תיבת נגינה" Music Box ") – 1989") – על ג'ון דמיאניוק
"אמן " – 2002 – עיבוד קולנוע על בסיס המחזה "ממלא המקום" של רולף הוכהוט , שבו העמיד קוסטה גברס את קורט גרשטיין במרכז.
"Capital" (2012) - על שאפתנות אכזרית, מאבק כוחות, בצע ורמאות בעולם הפיננסים הבינלאומי, עם גד אלמלח , גבריאל ביירן וליה קבדה .
קוסטה גברס , במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
קוסטה גברס , באתר AllMovie (באנגלית)
קוסטה גברס , במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קוסטה גברס , באתר Discogs (באנגלית)
צבי ינאי , ההודאה , מחשבות 31, דצמבר 1970, עמ' 9–13
"השואה בבית המשפט" – על הסרט "תיבת הנגינה" בבימויו של גברס, באתר יד ושם
קוסטה גברס , באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
1928–1950
בנג'מין גלזר (1928) • האנס קראלי (1929) • פרנסיס מריון (1930) • הווארד אסטברוק (1931) • אדווין בורק (1932) • ויקטור היירמן ושרה מייסון (1933) • רוברט ריסקין (1934) • דאדלי ניקולס (1935) • פייר קולינגס ושרידן גיבני (1936) • היינץ הראלד , גזה הרצג ונורמן ריילי ריין (1937) • איאן דאלרימפל , ססיל ארתור לואיס , וו. פ. ליפסקום וג'ורג' ברנרד שו (1938) • סידני האוורד (1939) • דונלד אוגדן סטיוארט (1940) • סידני בוכמן וסיטון מילר (1941) • ג'ורג' פרושל , ג'יימס הילטון , קלאודין ווסט וארתור ווימפריס (1942) • פיליפ אפשטיין , ג'וליוס אפשטיין , והווארד קוץ' (1943) • פרנק באטלר ופרנק קאבט (1944) • צ'ארלס בראקט ובילי ויילדר (1945) • רוברט שרווד (1946) • ג'ורג' סיטון (1947) • ג'ון יוסטון (1948) • ג'וזף ל. מנקייביץ' (1949) • ג'וזף ל. מנקייביץ' (1950)
1951–1975
הארי בראון ומייקל וילסון (1951) • צ'ארלס שני (1952) • דניאל טראדש (1953) • ג'ורג' סיטון (1954) • פאדי צ'ייבסקי (1955) • ג'ון פארו , אס. ג'יי. פרלמן וג'יימס פו (1956) • פייר בול , קארל פורמן ומייקל וילסון (1957) • אלן ג'יי לרנר (1958) • ניל פטרסון (1959) • ריצ'רד ברוקס (1960) • אבי מאן (1961) • הורטון פוט (1962) • ג'ון אוסבורן (1963) • אדוארד אנהלט (1964) • רוברט בולט (1965) • רוברט בולט (1966) • סטרילינג סיליפנט (1967) • ג'יימס גולדמן (1968) • וולדו סולט (1969) • רינג לרדנר ג'וניור (1970) • ארנסט טידמן (1971) • פרנסיס פורד קופולה ומריו פוזו (1972) • ויליאם פיטר בלאטי (1973) • פרנסיס פורד קופולה ומריו פוזו (1974) • בו גולדמן ולורנס האובן (1975)
1976–2000
ויליאם גולדמן (1976) • אלווין סרג'נט (1977) • אוליבר סטון (1978) • רוברט בנטון (1979) • אלווין סרג'נט (1980) • ארנסט תומפסון (1981) • קוסטה גברס ודונלד סטיוארט (1982) • ג'יימס ל. ברוקס (1983) • פיטר שאפר (1984) • קורט לודטקה (1985) • רות פראוור-ג'אבוולה (1986) • ברנרדו ברטולוצ'י ומארק פפלו (1987) • כריסטופר המפטון (1988) • אלפרד אורי (1989) • מייקל בלייק (1990) • טד טלי (1991) • רות פראוור-ג'אבוולה (1992) • סטיבן זאיליאן (1993) • אריק רות' (1994) • אמה תומפסון (1995) • בילי בוב תורנטון (1996) • קרטיס הנסון ובריאן הלגלנד (1997) • ביל קונדון (1998) • ג'ון אירווינג (1999) • סטיבן גאגאן (2000)
2001–הווה
עקיבא גולדסמן (2001) • רונלד הארווד (2002) • פיליפה בוינס , פיטר ג'קסון ופראן וולש (2003) • אלכסנדר פיין וג'ים טיילור (2004) • לארי מק'מרטרי ודיאנה אוסנה (2005) • ויליאם מונהאן (2006) • ג'ואל ואית'ן כהן (2007) • סיימון בופוי (2008) • ג'פרי פלטשר (2009) • אהרן סורקין (2010) • אלכסנדר פיין , ג'ים ראש , ונט פקסון (2011) • כריס טריו (2012) • ג'ון רידלי (2013) • גרהם מור (2014) • אדם מקיי וצ'ארלס רנדולף (2015) • בארי ג'נקינס וטארל אלווין מקראני (2016) • ג'יימס אייבורי (2017) • צ'רלי וואכטל, דייוויד רבינוביץ, קווין ווילמוט וספייק לי (2018) • טאיקה ואיטיטי (2019) • כריסטופר המפטון ופלוריאן זלר (2020) • שאן הדר (2021) • שרה פולי (2022) • קורד ג'פרסון (2023)