רוקי (סרט, 1976)
![]() |
ערך ללא מקורות
| |
ערך ללא מקורות | |
![]() | |
כרזת הסרט | |
בימוי | ג'ון ג' אבלידסן |
---|---|
הופק בידי |
רוברט צ׳רטוף, אירוין וינקלר ![]() |
תסריט | סילבסטר סטאלון |
עריכה |
סקוט קונרד ![]() |
שחקנים ראשיים |
סילבסטר סטאלון טליה שייר ברט יאנג קארל ות'רס ברג'ס מרדית' |
מוזיקה |
ביל קונטי ![]() |
צילום |
ג'יימס קרייב ![]() |
מדינה | ארצות הברית |
חברת הפקה |
יונייטד ארטיסטס ![]() |
חברה מפיצה |
מוקפ, נטפליקס ![]() |
שיטת הפצה | וידאו על פי דרישה |
הקרנת בכורה | 21 בנובמבר 1976 |
משך הקרנה | 114 דקות |
שפת הסרט | אנגלית |
סוגה | התאגרפות, דרמה, מתח. |
הכנסות באתר מוג'ו |
![]() |
פרסים | 3 פרסי אוסקר, 7 פרסי סאטורן |
סרט הבא | רוקי 2 (1979) |
סרטים בסדרה | רוקי (סדרת סרטים) |
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
רוקי הוא סרט דרמת ספורט אמריקאי משנת 1976 בבימויו של ג'ון ג'י אבילדסן ונכתב על ידי ובכיכובו של סילבסטר סטאלון. מככבים בו גם טליה שייר, ברט יאנג, קארל ות'רס וברג'ס מרדית'. בסרט, רוקי בלבואה (סטאלון), מתאגרף חסר השכלה וגובה חובות, זוכה להזדמנות בלתי סבירה באליפות העולם במשקל כבד של אפולו קריד (ות'רס).
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]העבודה על הסרט החלה במרץ 1975, לאחר שסטאלון כתב את התסריט תוך שלושה ימים. תהליך ההפקה הפך סבוך לאחר שסטאלון סירב לאפשר את עשיית הסרט אם לא יופיע בו בתפקיד הראשי. בסופו של דבר הסכימו "יונייטד ארטיסטס" לדרישתו של סטאלון. הצילומים החלו בינואר 1976 ונערכו בעיקר בפילדלפיה. מספר מקומות המופיעים בסרט, כגון "מדרגות הרוקי" (שצולמו במוזיאון פילדלפיה לאמנות), נחשבים מאז לציוני דרך תרבותיים[דרוש מקור].
הסרט הוצג בהצגת בכורה בעיר ניו יורק ב-21 בנובמבר 1976, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-3 בדצמבר. "רוקי" הפך לסרט הרווחי ביותר של 1976, כשהכניס למפיקיו כ-225 מיליון דולר ברחבי העולם.
הסרט זכה לשבחי הביקורת על כתיבתו, הופעתו, הסיפור של סטאלון, כמו גם על הבימוי, הצילום והעריכה של הסרט. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמטי הטוב ביותר. הוא היה מועמד בעשר קטגוריות לפרסי אוסקר וזכה בשלושה, כולל "הסרט הטוב ביותר".
הוא דורג על ידי פרסומים רבים כאחד הסרטים הגדולים בכל הזמנים[דרוש מקור].
בשנת 2006, ספריית הקונגרס האמריקאית בחרה ברוקי לשימור ברשימת הסרטים הלאומי של ארצות הברית בשל היותו "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית".
עלילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-1975, אלוף העולם באגרוף במשקל כבד, אפולו קריד, מכריז על תוכניות לערוך קרב על התואר בפילדלפיה. עם זאת, חמישה שבועות מתאריך הקרב מתברר לו כי יריבו המתוכנן אינו מסוגל להתחרות עקב יד פצועה. מכיוון ששאר המחליפים הפוטנציאליים אינם זמינים, מחליט קריד לתבל את הדברים על ידי מתן הזדמנות למתמודד מקומי לאתגר אותו.
קריד בוחר ברוקי בלבואה, מתאגרף איטלקי אמריקאי, שנלחם בעיקר במכוני אגרוף קטנים ועובד כגובה חובות עבור מלווה בריבית, על בסיס הכינוי שלו: "הסטליון האיטלקי". רוקי נפגש עם האמרגן ג'ורג' ג'רגנס לאחר שנאמר לו שקריד מחפש יריב מקומי. חסר רצון בתחילה, רוקי בסופו של דבר מסכים לקרב תמורת 150,000 דולר. רוקי עובר מספר שבועות של אימונים לא שגרתיים, כמו שימוש בגוויות של בשר בקר כשקי אגרוף.
מאוחר יותר פונה אל רוקי מיקי גולדמיל, מתאגרף לשעבר במשקל תרנגול שהפך למאמן שאת מכון האיגרוף שלו רוקי נוהג לפקוד, לגבי אימונים נוספים. רוקי לא מוכן בהתחלה, שכן מיקי לא הראה עניין רב לעזור לו בעבר וראה בו כישרון מבוזבז, אבל בסופו של דבר רוקי נענה להצעה.
רוקי מתחיל לבנות מערכת יחסים רומנטית עם אדריאן פנינו, שעובדת במשרה חלקית בחנות החיות. אחיו של אדריאן וחברו הטוב של רוקי, פאולי, עוזר לרוקי לצאת לדייט עם אחותו ומציע לעבוד איתו כאיש פינה לקרב. פאולי מקנא בהצלחתו של רוקי, אך רוקי מרגיע אותו בכך שהסכים לפרסם את עסק אריזת הבשר שבו עובד פאולי כחלק מהקרב הקרוב. בלילה שלפני הקרב, רוקי חסר שינה מבקר באולם הספקטרום ומתחיל לאבד ביטחון. הוא מתוודה בפני אדריאן שהוא לא מאמין שהוא יכול לנצח, אבל שואף לעמוד בכל הסיבובים של הקרב, מה שאף לוחם אחר לא עשה, כדי להוכיח את עצמו לכולם.
ביום השנה החדשה, הקרב נערך כשקריד עושה כניסה דרמטית בלבוש ג'ורג' וושינגטון ואחר כך דוד סם. בשל הביטחון המופרז שלו, רוקי מפיל אותו בסיבוב הראשון - הפעם הראשונה שקריד הופל אי פעם. צנוע ומודאג, קריד לוקח את רוקי ברצינות רבה יותר בהמשך הקרב. הקרב נמשך במשך כל חמישה עשר הסיבובים, כאשר שני הלוחמים סובלים מפציעות שונות. רוקי, עם מכות בראש ועיניים נפוחות, דורש לחתוך את העפעף הימני שלו כדי להחזיר לו את הראייה. אפולו, עם דימום פנימי וצלע שבורה, מתקשה לנשום. עם סיום הקרב, המיומנות המעולה של קריד מתנגדת ליכולתו הבלתי מוגבלת לכאורה של רוקי לספוג חבטות וסירובו העיקש לרדת. כשהפעמון האחרון נשמע, כששני הלוחמים מחבקים זה את זה, הם מבטיחים זה לזה שלא יהיה קרב חוזר.
אחרי הקרב, שדרני הספורט והקהל משתוללים. ג'רגנס מכריז ברמקול שהקרב היה "התצוגה הגדולה ביותר של אומץ וסיבולת בהיסטוריה של הזירה", ורוקי קורא שוב ושוב לאדריאן, שרצה למטה ונכנסת לזירה. בעוד ג'רגנס מכריז על קריד כמנצח בנקודות מתוקף החלטת שופטים, רוקי ואדריאן מתחבקים ומצהירים על אהבתם זה לזה, ללא קשר לתוצאות הקרב.
צוות השחקנים והדמויות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- סילבסטר סטאלון, בתור רוברט "רוקי" בלבואה
- טליה שייר, בתור אדריאנה "אדריאן" פנינו
- ברט יאנג, בתור פאולי פנינו
- קארל ות'רס, בתור אפולו קריד
- ברג'ס מרדית', בתור מייקל "מיקי" גולדמיל
- תאיר דייוויד, בתור ג'ורג' "מיילס" ג'רגנס
- ג'ו ספינל, בתור טוני גאזו
- טוני ברטון, בתור טוני "דיוק" אוורס
- פדרו לאבל, בתור ספיידר ריקו
- סטן שו, בתור "הדיפר הגדול" בראון
- ג'ו פרייז'ר, בתור עצמו
- אל סילבאני, החובש של רוקי, שמו גם בסרט
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]רוקי, ברשת החברתית פייסבוק
רוקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
רוקי, ברשת החברתית אינסטגרם
"רוקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
"רוקי", באתר נטפליקס
"רוקי", באתר AllMovie (באנגלית)
"רוקי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
"רוקי", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "רוקי", באתר Metacritic (באנגלית)
- "רוקי", באתר אידיבי
"רוקי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- רוקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רוקי | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
סרטי קולנוע |
|
![]() | ||||
דמויות | רוקי בלבואה • אדריאן פנינו • אפולו קריד • מיקי גולדמיל • קלאבר לאנג • איוון דראגו • אדוניס קריד | |||||
מוזיקה | Eye of the Tiger • Shea Butter Baby | |||||
שונות | רוקי המחזמר | |||||
ראו גם | מוזיאון פילדלפיה לאמנות • רוקי: הסיפור האמיתי |