ריצ'רד ו. אלן
![]() | |||||||
ריצ'רד ו. אלן | |||||||
לידה |
1 בינואר 1936 (בן 88) קולינגסווד, ניו ג'רזי | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
שם מלא | ריצ'רד וינסנט אלן | ||||||
מדינה |
![]() | ||||||
השכלה | |||||||
מפלגה |
המפלגה הרפובליקנית ![]() | ||||||
| |||||||
פרסים והוקרה | |||||||
המסדר הריבוני הצבאי של מלטה ![]() | |||||||
![]() ![]() |
ריצ'רד וינסנט אלן (באנגלית: Richard Vincent Allen; נולד ב-1 בינואר 1936) הוא איש ממשל אמריקאי לשעבר, ששימש בתפקיד היועץ לביטחון לאומי בממשלו של נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן בשנים 1981–1982 לאחר שהיה יועצו הראשי של רייגן למדיניות חוץ מאז 1977. מאז 1983 הוא חבר במכון הובר.[1] הוא היה חבר במועצה המייעצת של מועצת מדיניות ההגנה.
ראשית חייו
[עריכת קוד מקור | עריכה]ריצ'רד אלן נולד בקולינגסווד, ניו ג'רזי.[2] הוא התחנך בבית הספר התיכון סנט פרנסיס בספרינג גרוב, פנסילבניה. הוא סיים תואר ראשון ותואר שני במדע המדינה באוניברסיטת נוטרדאם.[1]
בין השנים 1962–1966 עבד אלן במרכז ללימודים אסטרטגיים ובין-לאומיים.[2] לאחר מכן ועד 1968 הוא היה חבר צוות בכיר במכון הובר (Hoover Institution), ולאחר סיום עבודתו שם הוא היה למתאם מדיניות החוץ של ריצ'רד ניקסון. בשנים 1977–1980 הוא היה יועץ מדיניות החוץ הראשי של רונלד רייגן, ולאחר מכן התמנה כיועץ לביטחון לאומי בממשל רייגן.[1]
היועץ לביטחון לאומי
[עריכת קוד מקור | עריכה]בנובמבר 1981, כששירת כיועץ לביטחון לאומי של הנשיא רייגן, הואשם אלן בקבלת שוחד מעיתונאי יפני תמורת הסדרת ראיון בינואר אותה שנה עם הגברת הראשונה ננסי רייגן. הנשיא רייגן כתב ביומנו, שהעיתון היפני העניק מתנות מזומנים לאנשים שהתראיינו עבורו, ושאלן התערב כדי למנוע מהתשלום להגיע ליעדו כדי למנוע מבוכה מהגברת הראשונה, לאחר מכן הוא העביר את התשלום למזכירו ששם את ההמחאה בכספת משרדו. לאחר מכן, כאשר עבר אלן למשרד אחר, ההמחאה נותרה בכספת. ה-FBI ניקה את כל המעורבים מחשד, לאחר מכן מחלקת המשפטים החלה חקירה מטעמה והסיפור דלף לעיתונות. הנשיא רייגן האמין שמאחורי הדלפת הסיפור עמד רק ניסיון הכפשה פוליטי. מקור ממשלתי מסווג חשף בהמשך שאלן ושותפיו בחברת Potomac Associates נתפשו על כך שביקשו שוחד או "דמי ייעוץ" מתאגידים יפנים. שירותי הביטחון היפנים דיווחו על כך לשגרירות ארצות הברית בטוקיו וביקשו שממשלת ארצות הברית תטפל בעניין בחשאי. אף על פי שההאשמות מעולם לא הוכחו, בסופו של דבר אולץ אלן להתפטר מתפקידו ב-4 בינואר 1982.[2][3]
ב-1981 אמר אלן שמדינה שלישית בלתי ידועה (ככל הנראה קנדה), העבירה הצעה לשחרור 50 שבויים ממלחמת וייטנאם תמורת סכום של 4 מיליארד דולר. בעדות ארוכה בדלתיים סגורות בפני ועדת חקירה שנמסרה ב-23 ביוני 1992, הוא אישר באופן כללי את ההצעה הזאת. אלן נשאל על ידי חבר הוועדה, "זמן קצר לאחר שנכנסת לתפקידך, האם ממשל רייגן היה מעורב בהצעה שהוגשה על ידי ממשלת וייטנאם להשבתם של שבויים חיים, למיטב זכרונך?" אלן השיב, "סכום זה של 4 מיליארד דולר זכור לי, ואני זוכר שכתבתי משהו - לא ידוע לי אם זה היה במהלך פגישה עם הנשיא או שכתבתי לו את זה - שזה יהיה כדאי שהנשיא ימשיך עם זה וננהל משא ומתן..." לאחר מכן נשאל אלן, "האם זכור לך עם הסכום של 4 מיליארד דולר היה עבור שבויים אמריקאים חיים?" אלן השיב, "כן, אם זה היה סכום של 4 מיליארד דולר, זה היה אכן עבור שבויים חיים". בהמשך הוא חזר בו ואף גורם אחר בממשל לא גיבה את ההצהרה הזאת בפומבי.[4]
קריירה מאוחרת
[עריכת קוד מקור | עריכה]כיום משמש אלן כחבר בכיר במכון הובר של אוניברסיטת סטנפורד והוא חבר במועצה המייעצת של המרכז ללימודי אסיה של מוסד הריטייג', במועצה ליחסי חוץ, בוועדה המייעצת של מועצת מדיניות ההגנה ובגופים נוספים.
אלן הוא נשיא חברת "ריצ'רד ו. אלן", חברת שירותי ייעוץ שבסיס בוושינגטון. הוא מספק שירותי ייעוץ לחברות וארגונים בינלאומיים. הוא משרת כיום בצוות השיקום של עיראק של חברת APCO Worldwide והוא נחשב לאחד השדלנים המשפיעים ביותר בוושינגטון לאינטרסים של קוריאה הדרומית. הוא גם חבר בקולג' סנט מרגרט באוטגו, אחד מהקולג'ים היוקרתיים ביותר בניו זילנד.[5]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ 1 2 3 Hoover Institution, Richard V. Allen
- ^ 1 2 3 Peter B. Levy (1996), Encyclopedia of the Reagan-Bush Years, ABC-CLIO, p. 16.
- ^ Raines, Howell (January 5, 1982). "Allen Quits Security Post; Reagan Hails His 'Integrity'; Haig's Deputy Is Successor". The New York Times.
- ^ Gareth Porter, The American Conservative.
- ^ St Margaret's College Fellows