Cikkjelölt:Apponyi Antal György
Ez egy olyan cikkjelölt, ami kevés vagy ellenőrizetlen információt tartalmaz, ezért vagy más minőségvédelmi okból nem a cikkek között van, de a témája miatt feljavításra érdemes lehet. A vitalapon le van írva, hogy miben segíthetsz konkrétan ebben az esetben, a Wikipédia:Feljavításra váró cikkjelöltek lapon pedig az, hogy általában miben. |
Ezt a cikkjelöltet feljavítás hiányában hamarosan törölhetik, a törlés tervezett dátuma: 2024. szeptember 25., 00:00 (CEST). Ha meg szeretnéd tartani, építsd tovább. A feljavítás után szólj a járőröknek, hogy már cikké tehető. Bővebben a cikkjelöltekről ide kattintva olvashatsz. |
Apponyi Antal György | |
Született | 1751. december 4 |
Elhunyt | 1817. május 17 |
Nemzetisége | magyar |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Apponyi Antal György gróf (1751. december 4. – 1817. május 17.) nagybirtokos arisztokrata.
Életpályája
[szerkesztés]Apponyi Antal György gróf 1751. december 4-én született, a bécsi Theresianumban nevelkedett. 1774-ben galíciai, 1778-ban fiumei kormányszéki tanácsos, 1779–84 között helytartósági tanácsos. 1780-tól Tolna vármegye főispánja, az Apponyi könyvtár alapítója.
Mint kora egyik legműveltebb főura 1774-ben Bécsben ő rakta le az Apponyi-könyvtár alapjait, melyet fia, Antal később, 1827-ben Pozsonyban állíttatott fel, mivel az Apponyi család a könyvtárat az 1850-es években közkönyvtárrá kívánta alakítani. Apponyi Antal György 1817 május 17-én, életének 66. évében hunyt el.
Az Apponyi-könyvtár utóélete
[szerkesztés]Apponyi Antal György (1751–1817) alapított Bécsben 1774-ben. Antal György a mi neves bibliofilünk dédnagyapja, Tolna vármegye főispánja korának egyik legműveltebb magyar főura volt. Az ő első fia volt Apponyi Antal (1782–1852), a monarchia követe volt, kinek legfontosabb európai állomáshelyei Londonban és Párizsban voltak. Fia Apponyi Antal a híres könyvtárat 1827-ben Pozsonyba telepíttette át, abból a célból, hogy később közgyűjteménnyé alakítsa. Ekkor került az erre a célra épített, a pozsonyi megyeház mögötti épület homlokzatára a híres felirat: "Litteris in patria augendis" - a haza műveltségének emelésére
A könyvtárterem
[szerkesztés]Apponyi Antal György híres bécsi könyvtárát Antal nevű fia György és József nevű testvéreitől hatalmas összegért, 70 000 forintért váltotta meg testvéreitől. Apponyi Antal halála előtt nem sokkal, az 1840-es évek végén – a már rendezett kb. 20 000 kötetes bibliotékát – közgyűjteménnyé kívánta átalakítani. Ám a pozsonyi városi tanács megtagadta tőle a segítséget, nem kívánva hozzájárulni egy könyvtárosi álláshoz, amire Gruber Károly Antalnak a család régi könyvtárosának 1840-ben történt halála miatt szükség lett volna. Gruber Károly Antal korábban a Széchényi Könyvtár scriptora volt, majd 1811-től, először Bécsben, majd Pozsonyban volt a család könyvtárosa.
Így a testvérektől is megváltott különleges értékekkel bíró könyvtár a Nyitra bal partján fekvő Kis-Apponyba, a család egyik régi birtokára került. A mostani gyűjtemény legértékesebb (s talán legrégebbi) tagjának egy 1505-ös, bázeli Szókratész-kiadást tartanak, mely valószínűleg Szókratész Szkolasztikosz, 4-5. század körül élt bizánci történetíró egyháztörténete. (Bár a legnagyobb régi könyves adatbázis – Heritage Printed Book – nem tud 1505-ös kiadásról.)
A híres könyvtárat rejtő Kis-Apponyi kastélyt az Apponyi család 1936-ig lakta, Apponyi Henrik (1885–1836), Apponyi Lajos fia volt az utolsó lakója. A híres vadász Oxfordban végzett, könyve jelent meg pl. az indiai és himalájai útjairól. Nagyvilági életet élő Henrik nemcsak az utazásairól, hanem a vendégeiről is híres volt: járt nála Josephine Baker egzotikus táncosnő, s Thomas Cardeza amerikai üzletember is, aki 1912 áprilisában néhány napot töltött az apponyi kastélyban édesanyjával, mielőtt felszállt volna a New Yorkba induló Titanicra. Túlélve a katasztrófát, 1936-ban mégApponyi Henrik temetésén is részt vett. A könyvtárat rejtő kastélyt Henrik halála után egy szlovák földbirtokos szerezte meg, majd 1948-ban az épületet államosították a hozzá tartozó földbirtokokkal, gazdasággal együtt. A park és az épületek ezután pusztulásnak indultak, a könyvtár könyveit pedig a Szlovák Nemzeti Könyvtárba szállították, ott őrizték az épületek 2007 és 2011 közötti felújításáig, amikor ismét visszaállították az apponyi Apponyi-könyvtárat.
A fiatal Apponyi Sándor bibliofil szenvedélyének alakításában feltételezhetően szerepet játszhatott az is, hogy új könyvtárat kívánt alapítani Antal nagyapja által az Amádéktól (egyes források szerint a 18. század végén) vásárolt lengyeli kastélyában, ahová apja Rudolf (1812–1876) halála után vonult vissza. Rá két évre megnősült, nejével Esterházy Alexandrával a felújított, és időközben kialakított 22 holdas parkkal rendelkező kastélyba költözött. Apponyi Sándor a kastélyban rendezte be híres bibliotékáját, ami végrendelete értelmében (mivel örökös nélkül halt meg) 1925-ben a Nemzeti Könyvtárba került.
A gyűjtemény darabjai idegen könyvtárakban
[szerkesztés]A későbbiekben, egyes források szerint először még a pozsonyi költözés előtt 1818-ban Bécsben, majd az 1892-es londoni aukción a gyűjteményből több értékes darab is eladásra került, majd ezután a könyvtár ritkaságaiból 1939-ben Prágában is kerültek könyvek kalapács alá, mint például ilyen ritkaságnak számító könyv lehetett a Cambridge-i Egyetemi Könyvtár 12. századi pergamenkódexe (Rabanus Maurus: De laudibus sanctae crucis) is, melyet még Apponyi Antal vásárolhatott a 19. század eleje körül, feltehetően még követsége idején, s mely később Apponyi Lajoshoz (1849–1909), a bibliofil Sándor unokaöccséhez került. Nevezett kódexet a cambridge-i könyvtár még az 1892-es londoni (Sotheby's) aukción szerezhette meg. Ugyancsak ezen az aukción egy 15. századi pontifikálét vásárolt meg az oxfordi Bodleian Könyvtár is, az eladó itt is Lajos volt. A harmadik angol gyűjteményben a cambridge-i Fitzwilliam Múzeum tudomása szerint az ott őrzött, 1470 körül készült Petrarca-kódexet még Apponyi Antal vásárolta Bécsben, s ez a kötet később unokájához (a katalógusban fiaként tüntetik fel, rosszul) a már említett Apponyi Lajoshoz került. A kódexet Samuel Sandars (1837–1894) neves angol bibliofil vásárolta meg ezen a Sotheby's aukción, majd rögtön el is ajándékozta a Fitzwilliam Múzeumnak. Cambridge-ben még két ősnyomtatványt őriznek, melyek ugyanúgy ebből az aukcióból származnak, és ugyancsak Apponyi Lajos tulajdonából kerültek az egyetem könyvtárába.
Források
[szerkesztés]- Magyar Életrajzi Lexikon
- https://nemzetikonyvtar.blog.hu/2011/10/12/apponyi_konyvtar
[[Kategória:Magyarok]] [[Kategória:1751-ben született személyek]] [[Kategória:1817-ben elhunyt személyek]]