Guanakó
Guanakó | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Guanakó a chilei Torres del Paine Nemzeti Parkban
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Lama guanicoe (Statius Müller, 1776) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() Elterjedési területe
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Guanakó témájú médiaállományokat és Guanakó témájú kategóriát. |
A guanakó (Lama guanicoe) az emlősök (Mammalia) osztályának párosujjú patások (Artiodactyla) rendjébe, ezen belül a tevefélék (Camelidae) családjába tartozó faj.
Főleg vadon élnek: a spanyol hódítások után húsáért és bőréért vadászták, csaknem kiirtották. Manapság főleg rezervátumokban található meg.
Előfordulása
[szerkesztés]A guanakó elterjedési területe: Argentína, Peru, Bolívia, Chile, Ecuador és Kolumbia. Főként az Andok lankáin fordul elő, bár élőhelyének minősége és elhelyezkedése is különböző. A száraz, hegyi régiókban lehet vele leginkább találkozni. Chilében és Argentínában a patagóniai területeken gyakori, de nagy populációi élnek a Torres del Paine Nemzeti Parkban, és az Isla Grande de Tierra del Fuego Nemzeti Parkban is. Az itteni populációk a legerősebbek, mert nem kell osztozniuk a legelőn a háziállatokkal. Az indiánok guanakókat is nevelnek, hogy ezzel is segítsék a faj fennmaradását. 2011-ben létszámukat 400 000-600 000-re becsülték.[1] Az Amerikai Egyesült Államokban 300 guanakó él állatkertben, és 200 regisztrált egyed magáncsordában.[2] A guanakó a háziasított láma vad alakja.
Fellelhető az Atacama-sivatagban is, ahol egyes helyeken már több mint 50 éve nem esett eső. Túlélését a partvonal teszi lehetővé, ahol a hűvös tenger a meleg szárazfölddel érintkezik, melynek következtében a levegő lehűl, és köd képződik. Ez a köd elterül a sivatag fölött, így a kaktuszok képesek felvenni a vizet a levegőből. A guanakók a kaktusz elfogyasztásával a vízhez is hozzájutnak.[3]
Alfajai
[szerkesztés]- Lama guanicoe cacsilensis Lönnberg, 1913
- Lama guanicoe guanicoe (Statius Müller, 1776)
- Lama guanicoe huacanus
- Lama guanicoe voglii (Krumbiegel, 1944)
Megjelenése
[szerkesztés]A guanakó hossza 150-200 centiméter, farokhossza 22-25 centiméter, marmagassága 90-125 centiméter és testtömege 80-120 kilogramm. A finom, rövid alsó szőrzet felett levő vastag fedőszőr mélyen gyökerezik a vastag, erős bőrben, színe erős vörösesbarna. Feje keskeny; szeme nagy, feltűnő; szemhéján hosszú szempillasor van. Nyaka hosszú, vékony és egyenes. Farka viszonylag rövid, kerek és vastag, alsó része szőrtelen. Lábujja alatt keskeny, de vastag, rugalmas párnázat (sarokvánkos) található. Gyomra a többi teveféléhez hasonlóan több kamrás, ami segíti megemészteni a növényi táplálékot.
Nyakát vastag bőr védi a harapás ellen. Ez a jellegzetessége megmaradt háziasított rokonainál, a lámánál és az alpakánál is, valamint a szintén vad rokon vikunya (Vicugna vicugna) nyakbőre is vastag. Bolívia lakói cipőt készítenek ebből a bőrből. 2013-ban a chilei kormány évi 15 ezer guanakó levadászását hagyta jóvá.
Akár 5000 méteres magasságban is megtalálható. A lámafélék közül ez a faj jut a legmagasabbra. Ahhoz, hogy megélhessen ebben a magasságban, vére bővelkedik vörös vértestekben. Egy teáskanálnyi guanakó vérben 68 millió vörös vértest található, ami négyszer annyi, mint az emberi vérben.[4]
Életmódja
[szerkesztés]Az állat társas, csordákban él, nappal aktív igazán, délután indul táplálékkeresésre, amely kizárólag növényekből áll. A guanakó egyedülálló abban, hogy képes az összes tápanyagot és a vizet is a sivatagi kaktuszfélékből (Cactaceae) felvenni.[5][nincs a forrásban] A kérődzőkhöz (Ruminantia) hasonlóan az alapos rágás nélkül lenyelt táplálékot visszaöklendezve újra megrágja, habár a teveféléknek nem sok közük van a kérődzőkhöz, ezt az előbéli mirigy jelenléte jelzi.
A manátuszok, a tapír és a jaguár mellett a legnagyobb vadon élő emlős Dél-Amerikában. Ha veszélyben érzi magát, akkor gyakran köp.[6]
Kis csoportokban járja az Andok hatalmas hegységeit. Akár 56 km/órával is képes szaladni a sziklás vidéken.[7] Kiválóan úszik. A csoportokat vagy egy hím és háreme alkotja, vagy kizárólag hímekből áll. A fiatal hímek három-négy évig élnek csordában. A nőstények csapata kicsi, ritkán haladja meg a 10-es egyedszámot, míg a hím csordák akár 50 fősek is lehetnek. A pár nélküli hímek állandóan harcolnak egymással, amivel a későbbi háremszerző harcokra készülnek fel. Először vagy területet foglalnak, vagy megküzdenek egy vezérhímmel a hatalomátvételért. Az öreg, elűzött hímek általában magányosan élnek. A fiatal hímek együtt kóborolnak és saját hárem kialakítására törekszenek. Ha veszélyben érzik magukat, akkor magas hangú mekegéssel figyelmeztetik a csapatot. A guanakók komoly ellensége a jaguár (Panthera onca), az andoki puma (Puma concolor araucanus), és a kondorkeselyű (Vultur gryphus), ez utóbbi főleg a borjakat veszélyezteti. A beteg és a fiatal egyedeket a culpeo pamparóka (Lycalopex culpaeus) is elejtheti. A guanakó a hatékonyabb védekezés érdekében kihasználja a nanduval (Rhea americana) közös életterét, a futómadár ugyanis nagyobb távolságból képes észlelni a veszélyeket és figyelmeztető viselkedése a guanakó csorda számára is hasznos.
Szaporodása
[szerkesztés]A guanakó ivarérettségét 1-2 éves korában éri el. A párzási időszak augusztus-szeptember között van, amikor a csődörök megküzdenek a kancákért, s párbajra hívják ki a vezért. Harcmodoruk elég érdekes: rúgnak és harapnak, sőt gyakran gyomornedvvel köpik le az ellenfelüket. A vemhesség 345-360 napig tart, ennek végén egy,[8] ritkábban két utód jön a világra. A kicsi a születése után rögtön feláll, két óra elteltével már ugrándozik, s elég erős ahhoz, hogy a csapattal tartson. A fiatal állat (csikó) 11-15 hónapig a csordában marad, majd más csordához csatlakozik. 15-20 évig élhet, fogságban akár 30 évig is.
Rokon fajok
[szerkesztés]Vadon élő rokona a vikunya, míg háziasított rokonai a láma és az alpaka. Mindezek a fajok keresztezhetők; a hibridek termékenyek. Ugyan nem zárhatók ki a keresztezések, de a vikunyát nem tekintik az alpaka törzsfajának.
Az általánosan elfogadott elmélet szerint az i. e. 3. században háziasították. Háziasított egyedei lettek a láma ősei. Az újabb DNS-vizsgálatok szerint a alpaka azonban inkább a vikunyától származik.[9]
Gyapja
[szerkesztés]A guanakó alsó szőrét kedvelik puha tapintása és melege miatt. A vikunya után a második legjobbnak tartják, és luxuscikkek készítésére használják. Prémjével gyakran helyettesítik a vörös róka prémjét, mivel nehéz a kettő között különbséget tenni. Háziasított rokonához, a lámához hasonlóan kétféle szőre van: a durva fedőszőrzet és a puha alsó szőrzet. Ennek szálai 16-18 µ átmérőjűek, és vetekszenek a legjobb kasmírral.[10]
Állatkertekben
[szerkesztés]Magyarországon a Miskolci Állatkertben, a Veszprémi Állatkertben és a Szegedi Vadasparkban tartanak guanakókat.
Képek
[szerkesztés]-
Legelésző guanakó csapat
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ C. Michael Hogan. 2008. 'Guanaco: Lama guanicoe, GlobalTwitcher.com, ed. N. Strömberg. [2011. március 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. július 15.)
- ↑ [1] Archiválva 2012. április 25-i dátummal a Wayback Machine-ben
- ↑ „Deserts”. Produced by Huw Cordey. Planet Earth. BBC. BBC One. 2006. április 2.
- ↑ Visit Englands Finest Safari Park & Zoo near Liverpool & Manchester. Knowsleysafariexperience.co.uk. (Hozzáférés: 2013. július 16.)
- ↑ "Information Resources on the South American Camelids: llamas, alpacas, guanacos, and vicunas 1967-2003". [2014. május 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. július 15.)
- ↑ National Geographic. [2010. április 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. április 30.)
- ↑ Discovery Animal Guides - Guanacos
- ↑ Guanaco: Lama guanicoe. World Association of Zoos and Aquariums. [2016. március 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. december 10.)
- ↑ Genetic analysis reveals the wild ancestors of the llama and the alpaca
- ↑ Beula Williams: Llama Fiber. International Llama Association, 2007. április 17. [2018. november 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. április 30.)
Források
[szerkesztés]- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2009. szeptember 29.)
- Csodálatos állatvilág, (Wildlife Fact-File). Budapest: Mester Kiadó (2000). ISBN 963-86092-0-6
- ITIS szerinti rendszerbesorolása
- Wheeler, Jane C. "A brief History of Camelids in the Western Hemisphere". International Camelid Quarterly 2006 ICID. 2006. ISSN 1705-0332.
- Charlie Bood: A természet csodái. Interprint Kft. 1988. ISBN 9630261405
- Mammal Species of the World. Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (szerkesztők). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3. kiadás) (angolul) - a láma alfajaként szerepel
- https://web.archive.org/web/20160714181942/http://www.zooszeged.hu/szeged-vadasparkja/allataink/guanako-lama-guanicoe
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Guanaco című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Guanako című német Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.