PPG
PPG | |
![]() | |
Típus | kisharckocsi |
Fejlesztő ország | ![]() |
Gyártó | Kirov gyár |
Gyártási darabszám | 1 |
Általános tulajdonságok | |
Személyzet | 2 |
Tömeg | 2,5 t |
Páncélzat és fegyverzet | |
Páncélzat | 8–10 mm (a homlokpáncél 20 mm) |
Elsődleges fegyverzet | 2 db 7,62 mm-es DT géppuska |
Műszaki adatok | |
Motor | benzinüzemű motorkerékpár-motor |
Teljesítmény | 18,4 kW (25 LE) |
Sebesség | 25 km/h |
Fajlagos teljesítmény | 7,36 kW/t (10 LE/t) |
A PPG (oroszul: ППГ – Подвижноө Пулемётноө Гнездо / Podvizsnoje pulemjotnoje Gnyezdo, magyarul: mozgó géppuskafészek) kisharckocsi a Szovjetunióban kifejlesztett harcjármű, sorozatgyártására nem került sor. 1940-ben tervezték a leningrádi Kirov Gépgyárban (LZK) Zsozef Jakovlevics Kotyin főkonstruktőr vezetésével. Eredeti jelzése "217-es gyártmány" (Объект 217) volt, később kapta a PPG típusjelzést.
Szerkezeti kialakítása
[szerkesztés]A harcjármű alakját alapvetően a benne fekve helyet foglaló két ember elhelyezése határozta meg. A páncéltest tetején találhatót normál haladásnál felnyitották, és a kétfős személyzet ülve foglalt helyet a járműben. Harchelyzetben a búvónyílást lezárták, és a kezelők hason fekve helyezkedtek el a karckocsiban. A 2,5 t tömegű páncéltest homlokpáncélzata 20 mm-es, a has- és tetőpáncél 8 mm-es, az oldalsó páncéllemez pedig 10 mm-es volt. A harcjármű fegyverzetét két DT géppuska alkotta, amelyeket a homloklemezbe építettek be mozgatható, gömbcsuklós kivitelben. A jármű hatótávolsága korlátozott volt, nagyobb távolságokra teherautóval szállították. A PPG-be egy 25 LE-s motorkerékpár-motort építettek, az kb. 25 km/h-s maximális sebesség elérését tette lehetővé.
Harci alkalmazása
[szerkesztés]A járművet a finn-szovjet Téli háborúban jelentkező igények alapján, a Karéliai-fronton a finn védelmi vonalak támadására fejlesztették ki. A PPG prototípusa azonban csak 1940 tavaszára készült el, amikorra már a háború befejeződött, így harci alkalmazására nem került sor. A típus fejlesztését nem folytatták.
Források
[szerkesztés]- М. Павлов – И. Павлов: Советские танки и САУ, Арсенал-Пресс, 1196