Tour de France
Tour de France | |
![]() | |
![]() | |
Címvédő | ![]() |
Legtöbb győzelem | Jacques Anquetil Eddy Merckx Bernard Hinault Miguel Indurain (5) (korábban Lance Armstrong 7 győzelemmel, de doppingolásért megfosztották ezektől[1]) |
Adatok | |
Sportág | országútikerékpár-versenyzés |
Ország | Franciaország és a szomszédos országok |
Időpont | július |
Első esemény | 1903 |
Eddigi események száma | 111 (2024) |
Honlap | http://www.letour.fr/ |
A Tour de France (ejtsd: túr dö fransz) vagy más néven Le Tour vagy La Grande Boucle a világ legismertebb, évenként megrendezett országúti kerékpárversenye, amelyet legelőször 1903-ban rendeztek meg. A háromhetes verseny Franciaországon és a szomszédos országokon át halad. A táv szakaszokra oszlik – egyik településtől a másikig – mindegyik egy-egy külön verseny. Az időeredményeket versenyzőnként összesítve állapítják meg a végső sorrendet, ami alapján kiderül, hogy ki nyeri a Tourt.
Története
[szerkesztés]- 1903-ban Henri Desgrange találta ki újonnan alapított L'Auto című lapja népszerűsítésére, hogy 6 szakaszból álló kerékpárversenyt hirdet a hazafias hangzású "Le Tour de France" néven. A versenyen, amely július 1-19-ig tartott és összesen 2428 km hosszú volt, hatvanan vettek részt, a győzelmet 25 km/h átlagsebességgel Maurice Garin szerezte meg. A győzelemért járó 3000 frankkal együtt az akkori időkben szép összegnek számító 6075 frankot keresett. A 21. helyen utolsóként célba érkező Millocheau már több mint 64 órás hátrányt szedett össze. Garin mind a mai napig tart egy rekordot: ő nyerte a Tourt a valaha volt legnagyobb különbséggel, 2 óra 47 perccel a második helyezett előtt.
- Az első évek botrányai (pl. 1904-ben kizárták az első négy helyezettet) és a kemény körülmények (rossz minőségű, többnyire macskaköves utak, kezdetleges technika, rettenetesen hosszú, 400 km-es szakaszok) ellenére is megmaradt, sőt megerősödött a verseny. 1910-ben, a hegyi szakaszok bevezetésekor a Tour már július 3-31-ig tartott, 4734 km-en és 15 szakaszon át haladt a párizsi befutóig. A hegyi szakaszok felborították az addigi erőviszonyokat, hiszen a hegyek más versenyzői alkatot és teljesen más technikát kívántak mint a sík szakaszok.
- Az első világháborút követően újra megszervezték a Tourt és 1919-ben bevezették az összetettben élen álló versenyző megkülönböztetésére a sárga trikót. A két háború között a szakaszok száma és a táv is tovább nőtt, 1926-ban elérve a rekordnak számító 5745 km-t. 1927-ben tesznek először kísérletet a csapatonkénti indításra, azaz a csapatidőfutamra, ám a terv nem válik be.
- 1930-ban a márkák csapatait nemzeti csapatok váltják fel, a rádió először ad élő közvetítést a Tourról és megjelenik a mezőnyt kísérő reklámkaraván is. 1934-ben a verseny átlagsebessége először lépi át a 30 km/h-t. 1935-ben vezetik be a piros zászlót, ekkor rendezik az első egyéni időfutamot és ekkor veszíti életét a Galibier-n történt bukása után Francisco Cepeda, aki a verseny első halálos áldozata.
- 1936-ban Desgrange a főszerkesztői poszt mellett a versenyigazgatói feladatokat is helyettesére, Jacques Goddet-ra bízza. 1937-ben nyeri az első olyan versenyző a Tourt, aki váltós kerékpárt használ. Desgrange 1940-ben meghal, emlékét a sárga trikón is látható HD monogram, valamint egy emlékmű a Col du Galibier-n őrzi.
- A háború után az 1944-ben megszűnt L'Auto című lap helyett Goddet 1946-ban megalapítja a L'Équipe nevű sportújságot, ami máig a legolvasottabb francia sporttal foglalkozó napilap. Az új lap veszi át a háború után először 1947-ben megtartott Tour rendezését is. Goddet egészen 1986-ig tevékenykedik versenyigazgatóként, emlékműve a Col du Tourmalet-n található.
- A következő években a Tour dinamikusan fejlődik, 1958 az első élő televíziós közvetítés éve, 1967-ben rendezik az első prológot, egy évvel később elvégzik az első hivatalos doppingellenőrzést is, 1986-ban pedig az indulók száma meghaladja a 200 főt.
- Goddet helyét 1988-ban Jean-Marie Leblanc veszi át, aki elődeihez hasonlóan sportújságíró és kerékpáros. 1998-ban a L'Équipe az A.S.O. tulajdonába kerül, akik a Tour igazgatója mellé elsősorban a gazdasági ügyek koordinálásáért felelős második igazgatót neveznek ki. De a Tourral kapcsolatos lényeges kérdésekben továbbra is szinte kizárólagosan a versenyigazgató dönt.
- Leblanc 2004-től 2006-os távozásáig feladatait fokozatosan átadja az új versenyigazgatónak, Christian Prudhomme-nak, aki mentorától eltérően korábban a rádióban dolgozott. Prudhomme újítása, hogy a versenyigazgató kocsija 2005 óta nem a mezőny előtt, hanem közvetlenül mögötte halad.
Lebonyolítás
[szerkesztés]A Giro d’Italiával (olasz körverseny) és a Vuelta a Españával (spanyol körverseny) együtt a Tour de France egyike a három nagy körversenynek (Grand Tour, GT), amelyek a Nemzetközi Kerékpáros-szövetség (UCI) versenynaptárában is szerepelnek. A másik két verseny Európában jól ismert, a világ más részein viszonylag ismeretlenek. Ezzel szemben a Tourt általában azok is ismerik, akik nem érdeklődnek a kerékpársport iránt.
A Tour rendezője az Amaury Sport Organisation (A.S.O.), amely többek között olyan híres rendezvények szervezője is, mint például a Dakar-rali vagy a Párizsi maraton.
Rendszerint júliusban rendezik meg. A Tour az első kiíráskor 6 szakaszból állt, a táv 2428 km volt. Az évek folyamán a szakaszok száma és a táv is folyamatosan nőtt, nagyjából az 50-es évek óta bonyolítják le a versenyt a maihoz hasonlóan kb. 20 szakasszal és 2-3 pihenőnappal. A verseny távja napjainkban nagyjából 3500 km, páratlan években az óramutató járásának megfelelően, páros években az óramutató járásával ellenkezőleg halad a mezőny.
A Tour rajt/cél helyszínei
[szerkesztés]A verseny főrészt Franciaországon keresztül zajlik, azonban az 1950-es évek óta gyakran látogatja meg a karaván a környező országokat. Andorra, Belgium, Dánia, Egyesült Királyság, Hollandia, Írország, Luxemburg, Monaco, Németország (és az egykori Nyugat-Németország), Olaszország, Spanyolország és Svájc is vendégül látta már a karavánt.
Minden évben Párizsban van vége a versenynek. 1975 óta a párizsi Champs-Élysées-n ér célba; 1903 és 1967 között a főváros nyugati részén a Parc des Princes stadionban ért véget; 1968 és 1974 között Vincennes városrészben található vélodromban, a főváros déli részén ért célba.[2]
Külföldi rajtok
[szerkesztés]A Tour de France ( Grands Départs ) kezdete jelentős esemény, és a városok jelentős beruházásokra számítanak, remélve, hogy megtérítik a turizmus, az expozíció és egyéb előnyök költségeit. Rengeteg külföldi város részese kíván lenni a versenynek. A Franciaországon kívüli rajt helyszínei:[3]
- 1954: Amszterdam, Hollandia
- 1958: Brüsszel, Belgium
- 1965: Köln, Nyugat-Németország
- 1973: Hága, Hollandia
- 1975: Charleroi, Belgium
- 1978: Leiden, Hollandia
- 1980: Frankfurt am Main, Nyugat-Németország
- 1982: Bázel, Svájc
- 1987: Nyugat-Berlin, Nyugat-Németország
- 1989: Luxembourg, Luxemburg
- 1992: San Sebastián, Spanyolország
- 1996: ’s-Hertogenbosch, Hollandia
- 1998: Dublin, Írország
- 2002: Luxembourg, Luxemburg
- 2004: Liège, Belgium
- 2007: London, Egyesült Királyság
- 2009: Monte-Carlo, Monaco
- 2010: Rotterdam, Hollandia
- 2012: Liège, Belgium
- 2014: Leeds, Egyesült Királyság
- 2015: Utrecht, Hollandia
- 2017: Düsseldorf, Németország
- 2019: Brüsszel, Belgium
- 2022: Koppenhága, Dánia
Résztvevők
[szerkesztés]Mint a legtöbb kerékpárversenyen, a versenyzők csapatokban küzdenek. Általában 20-22 csapat van jelen, csapatonként 8 versenyzővel. Hagyományosan a Touron csak meghívással indulhatnak a csapatok, ami garantálja, hogy csak a világ legjobb csapatai vesznek részt. A rendezőség szerint a Tourhoz nem méltó csapatok vagy versenyzők nem kapnak meghívást (pl. 2006-ban a doppingbotrányban érintett Jan Ullrich és Ivan Basso, 2008-ban pedig a teljes Astana csapat, hiába versenyzett náluk a címvédő Alberto Contador). Mindegyik csapat a nevében viseli főszponzora nevét, az egyes csapatok egységes mezben indulnak. Ettől eltérő megkülönböztetett mezt viselnek az egyes országok nemzeti bajnokai és a világbajnok, valamint a Touron vezető versenyzők. Mivel az országúti verseny és az időfutam külön versenyszám, így az időfutamversenyek nemzeti bajnokai csak az időfutamokon viselhetik bajnoki mezüket. A korábbi bajnokok mezük ujjának szélén és a nyakánál viselnek bajnoki csíkokat.
Két időszakban nem profi, hanem nemzeti csapatok indultak a Touron: 1930-1961-ig és 1967-1968-ban.
Az egyes csapatok a következő versenyzőkből állnak össze:
- csapatkapitány,
- hegyimenő,
- sprinter,
- időfutammenő,
- segítő ("vízhordó").
A kapitány az a versenyző, akitől a legjobb helyezést várja a csapat az összetett versenyben, ő viseli a csapaton belül az 1-es rajtszámot. A többiek 2-9-ig névsor szerint kapják meg a számokat. A hegyimenő általában vékony, alacsonyabb versenyző, aki elsősorban a hegyeken jeleskedik, jól bírja a gyakran 2000 méternél is magasabb hegyek emelkedőit, viszont a sprintekben és az időfutamon általában lassabb. A sprinterek az atlétákhoz hasonlóan általában erősebb felépítésű versenyzők, akik a sík szakaszok sprintbefutóiban akár 70 km/h sebességgel is képesek száguldani. Izomzatuk nem alkalmas a meredek hegyek megmászására, az ilyen szakaszokon általában lemaradnak és a mezőny végén külön csoportban (gruppetto) érkeznek meg. Az időfutammenő az egyéni indítású időfutamok specialistája. Itt a csapat segítsége nélkül kell megtenni a távot egy speciális időfutam-kerékpáron. A segítők elsősorban a csapatkapitányért vagy a csapat hegyimenőjéért vagy sprinteréért dolgoznak. A mezőnyben próbálják megvédeni a bukásoktól, a hegyen ők mennek elöl, a sprintekben pedig az ő feladatuk felvezetni a hajrát. Azért is nevezik őket vízhordóknak, mert általában ők maradnak hátra a kísérő kocsikhoz, ahonnan ők hozzák föl a csapattársaknak a kulacsokat. A különböző szakaszokon felcserélődhetnek a szerepek, például egy hegyi szakaszon lehet a sprinterből is segítő. Vannak természetesen univerzális versenyzők is, akik nem csak egy területen erősek. Erre a legjobb példa a sport legendás alakja, Eddy Merckx, aki az 1969-es Touron a sárga trikó mellett megszerezte a pöttyös és a zöld trikót is. Általában az univerzális versenyzők a csapatok kapitányai.
A csapatok összetételén a verseny folyamán változtatni már nem lehet, cserére nincs lehetőség.
A teljes Tour-karaván a rendezőkkel, segítőkkel és versenyzőkkel együtt közel 4500 főt számlál. Ide a versenyzőkön kívül több száz fős kísérőcsoport is tartozik: versenyigazgató, rendezőség, orvosi kocsi, csendőrség, a csapatok kísérő kocsijai, médiajárművek (kamerás motorok, helikopterek, újságírókat szállító kocsik) és a szponzorok járművei, amelyekből az útvonal mentén órákkal a verseny előtt szétosztják a szponzorok ajándékait (zászlók, táblák, lufik, sapkák, pólók stb.).
A karavánban legelöl a csendőrség felvezető kocsija halad, őket a sajtó és a meghívott vendégek kocsija követi. Ezek után az úgynevezett neutrálautó mögött a mezőny halad, őket követi a versenyigazgató és a verseny orvosának autója. Utána jönnek a csapatok kísérő kocsijai, a meghívott vendégeket szállító járművek, neutrálautók, majd a sor végén a mentő és az úgynevezett seprűs kocsi. A mezőnyt motorosok egész sora kíséri, felvezető csendőrök, rendezők, versenyfelügyelők, fotósok és tévések, ők könnyebben és gyorsabban tudnak a versenyzők között mozogni mint az autók. A neutrálautók és -motorok feladata, hogy kisegítsék a versenyzőket, ha nincs a közelben a csapatkísérőjük, például defekt esetén kereket, bukás esetén kerékpárt adnak, szintén tőlük kaphatnak a versenyzők frissítőt is. Mivel ők a rendezőséghez tartoznak, minden versenyzőnek egyformán segítenek, semlegesek (=neutrál). A versenyigazgató indítja el a mezőnyt, felügyeli a versenyt a teljes szakasz folyamán, szinte a Tour teljhatalmú ura. Dönthet a verseny félbeszakításáról, a szakasz lerövidítéséről vagy akár teljes törléséről is, ő ad engedélyt arra is, hogy a csapatkísérők a versenyzők mellé mehessenek. Kisebb sérülésekkel a versenyzők a mezőny mögött haladó orvosi kocsi mellé sorolnak, ahol az orvos menet közben ellátja a sebeket, szükség esetén engedélyezett gyógyszereket ad. A csapatkísérők kocsijában a csapatok sportigazgatója és szerelői ülnek, tőlük kaphatnak frissítőt, pótkereket vagy másik kerékpárt a versenyzők. A csapatoknak 4 kísérő kocsijuk van, ebből kettő halad a karavánnal, a másik két kocsiból adják fel a frissítőzónában a versenyzőknek az ételt és italt tartalmazó tarisznyákat. A seprűs kocsi a sor végén haladva veszi fel a versenyt a szakasz közben feladó kerékpárosokat, akik ennél a kocsinál kötelesek leadni a rajtszámukat.
Dobogósok
[szerkesztés]Szakaszok
[szerkesztés]A szakaszok elején a virtuális vagy tiszteletbeli rajt általában a település központjában van, ahol rengeteg néző között lassan kanyarog a mezőny. A valódi rajt már mindig nyílt útszakaszokon van, innen indul az igazi verseny. Az útvonal összeállításánál a rendezők próbálnak arra is figyelni, hogy az egyes szakaszok közötti transzferek ne legyenek túl hosszúak, mert az a megerőltető szakaszok után feleslegesen fárasztaná a versenyzőket. Minden településnek óriási megtiszteltetés, ha rákerülhet a Tour térképére. Természetesen vannak tradicionális rajt- és célhelyek is, ahol a Tour nagyon gyakran megfordul, például Pau, ami 2008-ban már 61. alkalommal volt a verseny házigazdája. Emellett a Tour minden évben ellátogat új helyekre is. A tervezésnél figyelni kell arra is, hogy a 3 hét során maximum 2 szakasz lépheti túl a 225 km-t és a teljes táv nem lehet sokkal több 3500 km-nél.
A Tour a mai formájában 21 szakaszból és két pihenőnapból áll. A szakaszok között lehet prológ, egyéni, csapat, vagy hegyi időfutam, hegyi vagy sík szakasz.
- Prológ
A prológ a verseny első, 10 km-nél nem hosszabb szakasza, ami egyben lehet időfutam is.
- Időfutam
Az időfutamokon nem egyszerre indul a mezőny, hanem egyéni időfutam esetében egyenként, csapat időfutam esetében pedig csapatonként, 1-2 perces időközökkel.
- Hegyi időfutam
A hegyi időfutam abban különbözik a normál időfutamtól, hogy itt valamelyik nagyobb hegyre (pl. Alpe d’Huez) kell feljutni.
- Normál szakaszok
A normál szakaszokon általában nincsenek nagyobb hegyek, legfeljebb 4. kategóriás emelkedők, a közepesen nehéz szakaszokon lehetnek 2. kategóriás hegyek is, a hegyi szakaszokon általában 3-4 kiemelt, 1. vagy 2. kategóriás hegyet kell a kerékpárosoknak megmászniuk. Régen voltak rövid, úgynevezett félszakaszok is.
- Királyetap
A királyetap a körversenyek legnehezebb hegyi szakasza, ahol a legtöbb kiemelt, 1. vagy 2. kategóriás hegyen kell a versenyzőknek átkelniük. A királyetapok végén gyakran van hegyi befutó.
- Pihenőnapok
A verseny folyamán a 2. és a 3. hét elején a két hétfő a pihenőnap. Ezek a napok általában a legnehezebb hegyi szakaszok között vagy közvetlenül utánuk szoktak lenni, esetleg a hosszabb transzfereket időzítik erre az időpontra. A versenyzők, ha nem kell utazniuk, csak rövid edzést tartanak, részt vesznek a sajtótájékoztatókon és a fennmaradó időben valóban pihennek.
- Tour d'Honneur, az utolsó szakasz
A Tour legutolsó szakasza a tour d’honneur, ami már nem más, mint egy tiszteletkör a győzteseknek. Ezen a szakaszon már nincs versenyzés a párizsi befutót kivéve, ami minden sprinter álma. A szakasz elején köszöntik a trikóviselőket, pezsgőznek, majd nagyon kedélyes tempóban haladnak Párizs felé, ahol 9 kört megtéve a Champs Elysées-n ér véget a Tour.
Híres hegyek
[szerkesztés]Már a kezdetektől szerepeltek hegyek a Tour útvonalában, viszont a versenyzők akkoriban még murvás hegyi utakon tekertek váltó nélküli kerékpárokon, ami nem volt veszélytelen vállalkozás sem fölfelé, sem pedig lefelé. Az első meghódított hegy a Ballon d’Alsace (Vogézek, 1171 m) volt 1905-ben, 1910-ben már a Pireneusok csúcsait is megmászták (Col de Peyresourde, Col d’Aspin, Col du Tourmalet, Col d'Aubisque), igaz, a Tourmalet-ra egyedül a francia Gustave Garrigou jutott fel úgy, hogy nem kellett leszállnia a kerékpárjáról. Ebben az évben debütált a seprűs kocsi is, ami a versenyt föladó lemaradt kerékpárosokat gyűjtötte be. Egy évvel később, 1911-ben már az Alpokat is meghódították (Col du Télégraphe, Col du Galibier, Col d'Allos). Az évek folyamán egyre újabb, egyre magasabb hegyek kerültek a Tour útvonalába, a négy leghíresebb a Col du Tourmalet (Pireneusok, 2114 m), a Col du Galibier (Alpok, 2645 m), a Mont Ventoux (a „kopasz hegy”, Provence, 1909 m) és a L’Alpe d’Huez (Alpok, 1850 m).
Számos legenda és dráma fűződik a hegyekhez, amelyek közül talán az Alpe d’Huez-i befutó a hegyimenők legbecsesebb trófeája. A híres-hírhedt 21 hajtűkanyarban táblák őrzik minden egyes győztes nevét, köztük a gyorsasági rekordot 37 perc 35 másodperccel tartó Marco Pantaniét is.
Kiemelt kategóriás emelkedők
[szerkesztés]Az ún. hors catégorie a legnehezebb kategória az öt nehézségi kategória közül (lásd még: Kategóriák):
‡: Nem minden esetben volt kiemelt kategóriás emelkedő.
Értékelés, pontok, jóváírások
[szerkesztés]Az egyes szakaszokon és az összetettben is értékelik a versenyzőket és a csapatokat. Lehet pontokat szerezni. Vannak sík, normál, hegyi szakaszok és időfutamok, az elért helyezésekért kapható pontok a szakasz besorolása alapján változnak. Szakaszonként egy sprinthajrát is kijelölnek (kivéve időfutamokon). A sprinthajrákban szerezhető pontok: 20, 17, 15, 13, 11, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1
A befutóban szerezhető pontok:
- Sík szakasz: 45, 35, 30, 26, 22, 20, 18, 16, 14, 12, 10, 8, 6, 4, 2
- Normál szakasz: 30, 25, 22, 19, 17, 15, 13, 11, 9, 7, 6, 5, 4, 3, 2
- Hegyi szakasz: 20, 17, 15, 13, 11, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1
- Időfutam: 20, 17, 15, 13, 11, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1
A verseny során elkövetett kisebb szabálytalanságokért pont- és időbüntetést, valamint pénzbírságot is kaphatnak a versenyzők, amelyekről a versenyigazgatóság határoz.
Kategóriák
[szerkesztés]
A hegyeket az emelkedő hossza és meredeksége szerint 5 kategóriába sorolják a 4. kategóriától a HC (hors catégorie) kiemelt kategóriáig. Hegyi szakaszokon hegyi befutó esetén (HC, 1. vagy 2. kategória) megduplázzák a szerezhető pontokat.
Szerezhető pontok:
- HC (kiemelt kategória): 25, 20, 16, 14, 12, 10, 8, 6, 4, 2
- 1. kategória: 10, 8, 6, 4, 2, 1
- 2. kategória: 5, 3, 2, 1
- 3. kategória: 2, 1
- 4. kategória: 1
Trikók
[szerkesztés]Sárga trikó (maillot jaune)
- Az összetettben vezető versenyző viseli, 1919-ben vezették be, színét a támogató autós magazinról kapta.
Zöld trikó (maillot vert)
- A pontversenyben vezető versenyző viseli, 1953-ban vezették be. Pontokat a szakaszok közben a sprinthajrákban és a szakaszok befutóiban lehet gyűjteni. Pontazonosság esetén az összetettben elért helyezés dönt.
Pöttyös trikó (maillot à pois rouges)
- A hegyi összetettben vezető versenyző viseli, 1975-ben vezették be. A trikó a Poulain Chocolat nevű csokoládégyár színeit viseli (fehér alapon piros pöttyök), akik 1933-ban szponzorálták a hegyek királyát. A hegyi hajrákban megszerzett pontok alapján állapítják meg a sorrendet, azonos pontszám esetén az összetettben elért helyezés dönt.
Fehér trikó (maillot blanc)
- A legjobb 25 év alatti versenyző viseli, eredetileg már 1975-ben bevezették, de 1989 és 1999 között a trikót nem osztották ki, ettől függetlenül az eredményeket rögzítették. 1997 óta hivatalosan Souvenir Fabio Casartelli a díj neve, az 1995-ben életét vesztett versenyző emlékére.
- A legaktívabb versenyző viseli, minden szakasz végén egy nyolctagú szakmai zsűri dönt róla. A rajtszámot minden nap a rajt előtt adják át a versenyzőnek. A Tour végén kihirdetik az egész körverseny legaktívabb versenyzőjét is, aki a trikóviselőkhöz hasonlóan díjat kap.
- A csapatversenyben élen álló csapat tagjai sárga alapon fekete rajtszámot viselnek. A csapatversenyben mindig a csapat első három versenyzőjének idejét veszik alapul, így alakul ki az eredmény. A csapateredményeket 1930 óta tartják nyilván, régebben sárga sapkával különböztették meg az élen állókat, ám a bukósisak kötelező viselésével áttértek a mostani jelölésre.
Szabályok
[szerkesztés]Időmérés, limitidő
[szerkesztés]A Tourt a teljes távot legrövidebb idő alatt teljesítő versenyző nyeri. Az egyes szakaszokon az időt a hivatalos rajttól a célig számítják, de a szakaszok lerövidítéséről, törléséről, esetleg az eredmények utólagos törléséről is határozhat a versenyigazgató. Szakaszt törölhetnek például a kedvezőtlen időjárás miatt. Teljes szakasz eredményét törölték például 1995-ben, a Fabio Casartelli halálát követő napon, amikor a gyászoló mezőny nem versenyzett, hanem a célban az elhunyt versenyző csapatát előreengedve egyszerre haladt át a célvonalon.
A célban minden olyan versenyző azonos időt kap, aki az előtte haladókkal egy sorban érkezik be. A később beérő sorok természetesen megkapják a hátrányt, de ugyanúgy egy idővel érnek be. Ettől eltérőek az egyéni időfutamok, ahol századmásodpercre pontos időmérés történik. Minden szakaszon megállapítják a limitidőt, aki ezen kívül ér célba, azt kizárják a versenyből. A hőskorban még nem voltak limitidők, így fordulhatott elő, hogy az összetettben az utolsó helyen álló versenyzőnek már több nap hátránya volt. A limitidő a szakaszok jellegétől és az átlagsebességtől függ. Minél nehezebb a szakasz és minél nagyobb a tempó, a limitidő a győztes idejéhez viszonyított százalékos aránya is annál nagyobb. Például egy sík szakaszon 40 km/h átlaggal számolva ez az érték 107%, míg egy közepes hegyi szakaszon már 111%. Rendkívüli események esetén a versenyigazgató ezt a szabályt is felülbírálhatja, módosíthatja a limitidőt vagy engedélyezheti a kieső versenyzők további indulását. Mivel a szakaszok hajrájában nagy a tülekedés és sok a bukás, a befutó előtti 3 km-en belüli bukások esetén a lemaradó versenyző ugyanazt az időt kapja meg a célbaérés után, amit a csoportja, ahol a bukás előtt haladt. Így nem érheti hátrány a vétlenül bukásba keveredő versenyzőket.
Szabálytalanságok, büntetések
[szerkesztés]A Tour szabálykönyve pontosan részletezi a verseny közben elkövetett szabálytalanságokat, amelyekért enyhébb esetben figyelmeztetés, ezek figyelmen kívül hagyása esetén pedig büntetés jár, legsúlyosabb esetben pedig kizárás. A büntetés sújthatja csak a versenyzőt vagy az egész csapatot, lehet pontlevonás vagy idő- és pénzbüntetés.
Kizárással büntetik, ha egy versenyző nem jelenik meg időben a rajtnál, akadályozza a célbaérés után a doppingellenőrzés elvégzését vagy a szakaszon szabálytalan felszereléssel (pl. bukósisak vagy rajtszám nélkül) indul. A leggyakoribb okok, amiért a versenyellenőrök büntetnek, ha a versenyző a kísérőkocsik vagy felvezető motorok szélárnyékában hajt és így jut kedvezőbb pozícióba. Ugyanilyen szabálytalanságnak számít, ha a csapatkocsiba kapaszkodva halad, esetleg túl sokáig tart a kulacsok átvétele és így húzza az autó a versenyzőt. Ezeken kívül büntetik a sportszerűtlen viselkedést, például ha a mezőnyhajrában valakit meglöknek vagy kiszorítanak. A versenyfelügyelők egyetlen szabálytalanság fölött szoktak szemet hunyni, amikor egy bukás után a kerékpárosok a kocsisoron érik utol a mezőnyt. Ilyenkor minden csapat minden versenyzőnek segít, gyakran még maga a versenyigazgató is.
A legszigorúbban a doppingvétségeket büntetik, mivel az elmúlt évek botrányai nagyon megtépázták a Tour hírnevét.
Frissítőállomások
[szerkesztés]A rendezők minden 150 km-nél hosszabb szakaszon kijelölnek egy zónát, ahol a versenyzők frissítőt vehetnek fel. Ilyenkor a csapatkísérők az út szélén állva kis tarisznyákban ételt és kulacsokat adnak a kerékpárosoknak. A verseny folyamán hivatalosan csak ezen az egy helyen lehet szilárd táplálékot felvenni, az első 30 és az utolsó 20 km-en, emelkedőkön és lejtőkön az autókból sem szabad frissíteni. A nézők gyakran kínálják a versenyzőket vízzel, amit elvehetnek, de nem fogyaszthatnak el, hiszen a vízen kívül bármi más, például tiltott szerek is lehetnek benne. Az így feladott vizes palackokból a vizet magukra locsolva frissítik magukat a versenyzők.
Ha a csapatkísérők autója nem tud a versenyző közelébe menni, akkor frissítőt a neutrálautókból vagy -motorokról lehet kérni.
Segítségnyújtás
[szerkesztés]Ha a kerékpáros orvosi segítségre szorul, a versenyigazgató tudtával hátramaradhat a Tour orvosának kocsijához, ahol megvizsgálják és ellátják a sérüléseit, enyhítik panaszait. Az orvosi ellátás alatt a versenyző természetesen a kocsiba kapaszkodva haladhat. Hasonló szabályok érvényesek a műszaki jellegű problémák esetén is. A versenyigazgató engedélyével a kerékpáros a csapatkocsiba kapaszkodva várhatja meg, amíg a szerelők megpróbálják elvégezni a beállításokat vagy megjavítani a kisebb hibákat. A versenyfelügyelők nagyon szigorúan figyelnek ezekben az esetekben a szabályok betartására.
Felszerelés
[szerkesztés]Kerékpárok
[szerkesztés]Minden szakaszon szabványos országúti kerékpárokkal versenyeznek a versenyzők, ezek alól kivételek a hegyi-időfutamok, időfutamok. A hegyi-időfutamok során a kerékpárokra egy úgynevezett könyöklőt raknak fel a hagyományos országúti kormányra. Az időfutamokon a versenyzők kerékpárt cserélhetnek, ezek a kerékpárok sokkal áramvonalasabbak a megszokottnál, különböznek a kerekek (aero kerekek), a kormányok, illetve a nyeregbeállítások is. Minden szakasz során a versenyző számtalanszor kerékpárt cserélhet, ez nincs megszabva.
Ruházat
[szerkesztés]Stratégia
[szerkesztés]Az összetett helyezésekért
[szerkesztés]A Tour az egyéni győzelem ellenére is csapatverseny, amelyben döntő lehet a kidolgozott taktika. Hiába erős egy versenyző, a csapata segítsége nélkül nem nyerhet az összetettben. A Tour győztesei leggyakrabban a hegyeket is jól bíró univerzális versenyzők vagy a kifejezetten hegyimenők közül kerültek ki. A nehéz hegyi szakaszokon lehet olyan előnyt szerezni, amit a riválisok a sík szakaszokon már nem tudnak behozni. A sárga trikóért folyó versenyben ezért kulcsfontosságú, hány segítője marad valakinek a hegyeken, mert mögöttük haladva erőt spórolhat, illetve az esetleges támadásokat is visszaverhetik. Akinek nem marad segítője, az teljesen magára van utalva, az ellenfelek csapatai nagyon könnyen kifáraszthatják és leszakíthatják. A megszerzett előnyt a sík szakaszokon már könnyebb megtartani, hiszen a kerékpárversenyeken a beérkezésnél nem kap minden versenyző külön időt, csak azok, akiknél megszakad a sor. Így előfordulhat, hogy a teljes mezőny egy sorban halad át a célvonalon, az utolsók esetleg percekkel az elsők után, mégis azonos időt kapnak.
Az összetett győzelemért folyó küzdelemben nagyon fontos az egyéni időfutam, mert ott mindenki külön időt kap, ráadásul a csapat segítsége nélkül mennek a versenyzők. Míg a mezőnyben haladva az összetettben élen állónak elég, ha csak "teszi a kereket" a vetélytársak mögött, addig az időfutamon komoly különbségeket lehet összeszedni. Nehezítheti az időfutamot, ha a szakaszt emelkedők és kanyarok tarkítják, ilyenkor nem lehet egyenletes tempót menni, folyton fékezni és újra gyorsítani kell, ami rengeteg energiát emészt fel.
A sárga trikós csapatának a feladata, hogy a megszerzett trikót a következő szakaszon vagy szakaszokon védje. Ez azt jelenti, hogy figyelniük kell a szökéseket és a támadásokat, nehogy valaki akkora előnyre tehessen szert, amivel átveheti a vezetést. Azokon a versenyeken, ahol akár a részhajrákban, akár a szakaszok végén időjóváírások is vannak, szintén figyelnie kell a csapatnak, mert így egy nagyobb előnyt is be lehet hozni apránként csökkentve a különbségeket. Így tehát rendszerint a sárga trikós csapata halad a mezőny élén, elöl a segítők, mögöttük a szélárnyékban pihenve a csapatkapitány, ami azért is hasznos, mert így kimarad a mezőnyben elég gyakori bukásokból.
Szökések
[szerkesztés]A mezőnyből kiszakadó és pár perces előnyt összegyűjtő versenyzők a szökevények. Ha nem éri utol őket a mezőny, akkor "hazaérnek", tehát csökkentik a hátrányukat az összetettben. A jó szökésben olyan versenyzők vannak, akik a trikóviselők pozícióját nem veszélyeztetik, ezért egyik csapatnak sem érdeke utolérni őket. Vannak magányos szökések, ezek nagyon fárasztó akciók, de a kamerák hosszasan mutatják a versenyzőt, ami a szponzor szempontjából is hasznos. A kisebb szökevénycsoportok általában váltott vezetéssel haladnak, amivel egyenletesen nagy sebességet tudnak tartani és megnövelik az esélyüket a hazaérésre. Természetesen a mezőny mindig gyorsabb a szökevényeknél, tehát ha nem érdekük a szökést elengedni, akkor az senkinek sem sikerülhet. A hosszú sikeres szökések általában a Tour harmadik hetére jellemzőek, amikor a hegyeken már eldőlt a trikók sorsa és a mezőny is fáradt a szökevények üldözéséhez. Ilyenkor az összetettben 1-2 órás hátránnyal álló versenyzők a mezőny előtt gyakran 10-12 perc különbséggel is célba érhetnek, nagy dicsőséget szerezve akár azoknak a kisebb csapatoknak is, amelyeknek egy időfutamon vagy egy hegyi szakaszon semmi esélyük sem lenne.
A szökevények üldözése mindig annak a csapatnak az érdeke, amelyik pozícióját veszélyeztetik. Ha például hegyen mennek el, akkor a pöttyös trikós csapata fog küzdeni a pontokért, sík szakaszokon a sprinterek csapatai dolgoznak azon, hogy mezőnyhajrával érjen véget a szakasz. Ha a csapatok egymásra várnak, ahelyett, hogy összefognának, a szökevények meglephetik őket. Erre volt példa a 2006-os Tour, amikor a 13. szakaszon a sárga trikós Floyd Landis és csapata alábecsülte Óscar Pereiro Siot, aki élt a lehetőséggel és behozta félórás lemaradását. Az akció megérte a sok munkát, Pereiro Sio végül a második helyen végzett, ám Landis kizárásával utólag övé lett a sárga trikó.
Pontok
[szerkesztés]A hegyi és a sprintversenyben nem időket, hanem pontokat vesznek alapul, amelyeket a részhajrákban és a szakaszok végén lehet megszerezni. A pöttyös trikó megszerzéséhez néha elég egyetlen hosszú szökés a királyetapon, ahol annyi pontot lehet gyűjteni, amennyit a kisebb emelkedőkön már nem lehet behozni. Ha valaki nem ennyire erős, úgy is megnyerheti a trikót, ha egyetlen hegyen sem végez az élen, de mindenhol gyűjt pontokat és az előnyét apránként építi ki. A zöld trikó ettől annyiban különbözik, hogy ott a célban jóval több pontot lehet szerezni mint a részhajrákban, így aki ott nincs elöl, annak nem sok esélye marad. Főleg azok a sprinterek esélyesek, akik kibírják a kisebb hegyeket és a közepesen nehéz szakaszok hajrájában is tudnak pontokat szerezni. A sík szakaszok befutóinál a sprinter helyezése nagyban függ attól, hogy a csapata hogyan tudja felvezetni neki a hajrát, mennyire tudják bezárni az ellenfeleket, szabad utat biztosítva a saját emberüknek.
Rekordok
[szerkesztés]Legtöbb összetett győzelem
[szerkesztés]Össz. | Versenyző | Ország | Évek |
---|---|---|---|
5 | Jacques Anquetil | ![]() |
1957-ben, majd 1961 és 1964 között zsinórban |
5 | Eddy Merckx | ![]() |
1969 és 1972 között zsinórban, valamint 1974-ben |
5 | Bernard Hinault | ![]() |
1978, 1979, 1981, 1982, 1985 |
5 | Miguel Indurain | ![]() |
1991 és 1995 között zsinórban |
4 | Chris Froome | ![]() |
2013, 2015, 2016, 2017 |
3 | Philippe Thys | ![]() |
1913, 1914, 1920 |
3 | Louison Bobet | ![]() |
1953 és 1955 között zsinórban |
3 | Greg LeMond | ![]() |
1986, 1989, 1990 |
- A legtöbbször második helyen végzett versenyzők
Joop Zoetemelk (6×)
Jan Ullrich (5×)
Raymond Poulidor (3×)
Legtöbb győzelem a pontversenyben
[szerkesztés]Össz. | Versenyző | Ország | Évek |
---|---|---|---|
7 | Peter Sagan | ![]() |
2012 és 2016 között zsinórban, illetve 2018-ban és 2019-ben |
6 | Erik Zabel | ![]() |
1996 és 2001 között zsinórban |
4 | Sean Kelly | ![]() |
1982, 1983, 1985, 1989 |
3 | Jan Janssen | ![]() |
1964, 1965, 1967 |
3 | Eddy Merckx | ![]() |
1969, 1971, 1972 |
3 | Freddy Maertens | ![]() |
1976, 1978, 1981 |
3 | Djamolidine Abdoujaparov | ![]() |
1991, 1993, 1994 |
3 | Robbie McEwen | ![]() |
2002, 2004, 2006 |
Legtöbb győzelem a hegyi pontversenyben
[szerkesztés]Össz. | Versenyző | Ország | Évek |
---|---|---|---|
7 | Richard Virenque | ![]() |
1994 és 1997 között zsinórban, illetve 1999-ben, 2003-ban és 2004-ben |
6 | Federico Bahamontes | ![]() |
1954, 1958, 1959, 1962, 1963, 1964 |
6 | Lucien Van Impe | ![]() |
1971, 1972, 1975, 1977, 1981, 1983 |
3 | Julio Jimenez | ![]() |
1965 és 1967 között zsinórban |
Legtöbb győzelem a fiatalok versenyében
[szerkesztés]Össz. | Versenyző | Ország | Évek |
---|---|---|---|
3 | Jan Ullrich | ![]() |
1996 és 1998 között zsinórban |
3 | Andy Schleck | ![]() |
2008 és 2010 között zsinórban |
3 | Tadej Pogačar | ![]() |
2020, 2021, 2022 |
Legtöbb szakaszgyőzelem
[szerkesztés]Össz.[9] | Versenyző | Ország |
---|---|---|
35 | Mark Cavendish | ![]() |
34 | Eddy Merckx | ![]() |
28 | Bernard Hinault | ![]() |
25 | André Leducq | ![]() |
22 | André Darrigade | ![]() |
20 | Nicolas Frantz | ![]() |
19 | François Faber | ![]() |
17 | Jean Alavoine | ![]() |
16 | Jacques Anquetil | ![]() |
René Le Grevès | ![]() | |
Charles Pélissier | ![]() |
a félszakaszokat is beleértve
Legtöbb részvétel
[szerkesztés]Össz.[10] | Versenyző | Ország |
---|---|---|
18 | Sylvain Chavanel (háromszor feladta a versenyt) | ![]() |
17 | Stuart O’Grady (kétszer feladta a versenyt) | ![]() |
17 | George Hincapie (egyszer feladta, 3 alkalommal utólag megfosztották eredményétől) | ![]() |
17 | Jens Voigt (háromszor feladta a versenyt) | ![]() |
16 | Joop Zoetemelk (1-szeres tourgyőztes, 12-szer végzett összesítésben az első tízben, mindig végigment) | ![]() |
16 | Haimar Zubeldia (egyszer feladta a versenyt) | ![]() |
15 | Lucien van Impe (1-szeres tourgyőztes, mindig végigment) | ![]() |
15 | Guy Nulens (kétszer feladta a versenyt) | ![]() |
15 | Vjacseszlav Jekimov (mindig végigment) | ![]() |
15 | Christophe Moreau (négyszer feladta a versenyt) | ![]() |
15 | Thomas Voeckler (mindig végigment) | ![]() |
Legkisebb időkülönbségű összetett győzelem
[szerkesztés]Időkülönbség | Év | Győztes – második |
---|---|---|
8" | 1989 | Greg LeMond – Laurent Fignon |
23" | 2007 | Alberto Contador – Cadel Evans |
32" | 2006 | Óscar Pereiro – Andreas Klöden |
38" | 1968 | Jan Janssen – Herman Van Springel |
40" | 1987 | Stephen Roche – Pedro Delgado |
48" | 1977 | Bernard Thévenet – Hennie Kuiper |
54" | 2017 | Chris Froome – Rigoberto Urán |
55" | 1964 | Jacques Anquetil – Raymond Poulidor |
58" | 2008 | Carlos Sastre – Cadel Evans |
59" | 2020 | Tadej Pogačar – Primož Roglič |
Magyar versenyző a touron
[szerkesztés]- Bodrogi László (2002, 2003, 2005)[11]
Tour-szótár
[szerkesztés]- arrière de la course – a mezőny vége
- arrière du peloton – a főmezőny vége
- contre-la-montre – időfutam ("az óra ellen")
- coureur – versenyző
- dossard jaune – sárga rajtszám
- dossard rouge – piros rajtszám
- étape – szakasz, etap
- flamme rouge – ("vörös láng"), az utolsó kilométert jelző kis piros zászló
- Grande Boucle – ("nagy hurok"), a Tour másik neve
- Grand départ – a Tour startja
- grimpeur – hegyimenő
- lanterne rouge – ("vörös lámpa"), az utolsó, a mezőnytől lemaradt kerékpáros
- Maillot à pois rouges – pöttyös trikó
- Maillot blanc – fehér trikó
- Maillot jaune – sárga trikó
- Maillot vert – zöld trikó
- peloton – főmezőny
- peloton groupé – a mezőny összezárt (utolérték a szökevényeket)
- poursuivant – üldöző
- Radio-Tour – a Tour hivatalos rádiója, ezen a csatornán kommunikál a versenyigazgatóság a csapatokkal
- sommet – hegyi hajrá
- tête de la course – ("a mezőny feje"), a versenyben élen álló kerékpáros(ok), szökevény(ek)
- vainqueur – győztes
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ http://www.foxnews.com/sports/2012/10/22/decision-day-for-lance-armstrong/
- ↑ Augendre 1996, 61. o.
- ↑ Foreign grand tour starts are big business – VeloNews.com. Velonews.competitor.com, 2012. december 15. [2014. július 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. augusztus 3.)
- ↑ _letour.fr._Retrieved_2016._február_22.._4-0">a _letour.fr._Retrieved_2016._február_22.._4-1">b (fr) Historique du Tour de France, Année 1903, letour.fr. Retrieved 2016. február 22..
- _letour.fr._Retrieved_2016._március_3.._5-0">↑ (fr) Historique du Tour de France, Année 1903, letour.fr. Retrieved 2016. március 3..
- _nytimes.com,_2012._október_22.._6-0">↑ (en) Lance Armstrong Is Stripped of His 7 Tour de France Titles, nytimes.com, 2012. október 22..
- _lemonde.fr,_2020._szeptember_21.._7-0">↑ (fr) Tour de France 2020 : un jeune vainqueur, Tadej Pogacar, et de vieux doutes, lemonde.fr, 2020. szeptember 21..
- _lequipe.fr,_2020._szeptember_20.._8-0">↑ (fr) Primoz Roglic : « On verra dans l'avenir si je peux encore gagner un Tour », lequipe.fr, 2020. szeptember 20..
- ↑ ProCycling Stats - Legtöbb szakaszgyőzelem
- ↑ ProCycling Stats - Legtöbb részvétel
- ↑ Ismét lesz magyar a Tour de France-on. Index.hu - Sport Géza, 2005. május 27. (Hozzáférés: 2010. július 25.)
További információk
[szerkesztés]- Hivatalos lap (franciául, angolul, németül és spanyolul) (spanyolul)
- Tourdefrance.lap.hu – Linkgyűjtemény
- TOURázzunk együtt
- Tour de France a velo.hu-n
- Lance Armstrong–Sally Jenkins: Minden másodperc számít. A többszörös Tour de France-győztes önéletrajzi vallomása sportról, családról, életről és halálról; ford. Horváth Beatrix; Alexandra, Pécs, 2004
- Marguerite Lazell: Tour de France. A verseny száz éves története; ford. Németh Dorottya, Dezső Tamás; Kossuth, Budapest, 2004
- Reed Albergotti–Vanessa O'Connell: Szökésben. Lance Armstrong, a Tour de France és a sporttörténelem legnagyobb összeesküvése; ford. Mihály Norbert, Nagy Benjámin; Candover, Budapest, 2014
- Tyler Hamilton–Daniel Coyle: Titkos verseny a Tour de France rejtett világában. Dopping, leplezés és győzelem bármi áron; ford. Acsai Roland; Könyvmolyképző, Szeged, 2015
- Philippe Brunel: Rejtett előny. Egy magyar találmány és a Tour de France eddig ismeretlen csalássorozata?; ford. Bosnyák Gabriella; Alexandra, Pécs, 2018