Kongen ga eller lånte bort jord til folk han kjente og stolte på. Disse ble kalt aristokrater. Kongen og aristokraten lagde en personlig avtale. I avtalen lovte aristokraten å være lojal og støtte kongen, blant annet i krig. Kongen lovte å beskytte aristokraten og gi ham ressurser. Etter avtalen var kongen herre og aristokraten vasall.
Kongen holdt det han lovte ved å låne bort jord til vasallen. Vasallen bestemte over jorda og tjente penger på at andre dyrket den. Ordningen med vasallavtaler og tildeling av jord, kalles føydalisme.
Jordområdene kongen lånte bort ble kalt len, og den som bestemte over et len ble kalt lensherre.
Lensherrene som hadde store len, kunne dele dem opp i mindre deler og gi dem videre til menn som da ble vasaller til lensherren. De som fikk de mindre delene bestemte over jorda, men måtte støtte lensherrene på samme måte som lensherrene måtte støtte kongen.
Jorda kunne deles i mindre deler i flere runder. For hver runde måtte de som fikk bestemme over jorda, si ja til å støtte den de fikk jord av. Slik ble det et system med at de som fikk mindre deler jord var vasaller for noen, helt opp til lensherrene som var vasaller for kongen.
Både bøndene som jobbet med å dyrke jorda og alle vasallene måtte stille opp hvis det ble krig. Slik bygde samfunnet opp en hær.