Danutė Gailienė
Danutė Gailienė | |
---|---|
![]() | |
T. Vyšniausko nuotrauka | |
Gimė | 1951 m. rugpjūčio 10 d. Vabalninkas |
Tautybė | lietuvė |
Sutuoktinis (-ė) | Antanas Gailius |
Vaikai | Kotryna, Gabrielė, Bernardas |
Sritis | psichologija |
Išsilavinimas | nuo 1985 m. socialinių mokslų daktarė |
Alma mater | Vilniaus universitetas, Maskvos universitetas |
![]() |
Danutė Gailienė |
Danutė Gailienė (g. 1951 m. rugpjūčio 10 d. Vabalninke) – Lietuvos psichologė, habilituotoji socialinių mokslų daktarė, profesorė, Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikė ir Centro valdybos pirmininkė (2015–2020).
Biografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]1969–1974 m. Vilniaus universitete studijavo psichologiją. 1973–1985 dirbo psichologe Respublikinėje Vilniaus psichiatrinėje ligoninėje. 1985 m. apgynė psichologijos mokslų kandidato (dabar daktaro) disertaciją Maskvos universitete, 1993 m. mokslo laipsnį nostrifikavo Lietuvos mokslo taryba. Nuo 1991 m. VU docentė. 2001 m. apgynė habilitacinį darbą Vytauto Didžiojo universitete. Nuo 2001 m. Vilniaus universiteto profesorė. 1995–1997 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete. 1998–2000 m. Kauno Biomedicininių tyrimų instituto Socialinės pediatrijos laboratorijoje ėjo vyr. mokslinės bendradarbės pareigas. 2000–2017 m. buvo VU Klinikinės ir organizacinės psichologijos katedros vedėja, 2002–2006 m. – VU Senato narė, nuo 2016 m. – VU Filosofijos fakulteto Tarybos pirmininkė.
1976 m. kėlė kvalifikaciją Leningrado V. Bechterevo Psichoneurologiniame institute. 1978–1981 m. studijavo psichodinaminę psichoterapiją Rytų Berlyno Sveikatos namų Psichoterapiniame centre. 1991 m. LR Sveikatos apsaugos ministerijos kvalifikacinė komisija suteikė aukščiausią medicinos psichologo kvalifikacinę kategoriją. 1999 m. gavo Lietuvos psichologų sąjungos psichologo praktiko licenciją. 2003 m. stažavosi Miunsterio universiteto (Vokietija) Psichologijos institute, 2004 m. stažavosi Belgijos Antverpeno ir Gento universitetuose.[1] Kviestiniai pranešimai Lenkijoje, Norvegijoje, JAV, Slovėnijoje, Vokietijoje, Kanadoje.
Narystė svarbiausiose organizacijose
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Amerikos suicidologų asociacijos (American Association of Suicidology) narė (1991–2010).
- Lietuvos Aukštojo mokslo tarybos narė (2009–2013).
- Klinikinės psichologijos sekcijos Lietuvos psichologų draugijoje steigėja ir valdybos narė (1979–1989 m.).
- Lietuvių katalikų mokslo akademijos Centro valdybos pirmininkė (2016–2020)
- Lietuvos bioetikos komiteto narė (nuo 1996 m.), komiteto pirmininko pavaduotoja (2000–2001 m.).
- Lietuvos individualiosios psichologijos asociacijos steigėjų grupės narė ir valdybos narė (1996–1998 m.).
- Lietuvos psichologų sąjungos Etikos komisijos pirmininkė (1995–2001 m.).
- LR Seimo Sveikatos reikalų komiteto neetatinė ekspertė (2004–2015).
- Lietuvos Mokslo tarybos Mokslininkų kvalifikacinės komisijos narė (2003–2007).
- Lietuvos suicidologijos asociacijos steigėja (1995 m.) ir viceprezidentė (1995–1997 m.).
- Psichologinių krizių ir traumų darbo grupės Europos profesionalių psichologų asociacijų federacijoje narė (1999–2000 m.).
- Savižudybių prevencijos komisijos Pasaulio sveikatos organizacijos Psichikos sveikatos sektoriuje oficiali Lietuvos atstovė (2000–2010).
- Tarptautinės elgesio raidos studijų draugijos ISSBD (International Society for the Study of Behavioral Development) narė (1994–1997 m.).
- Tarptautinės savižudybių prevencijos asociacijos IASP (International Association for Suicide Prevention) narė (nuo 1988 m.), Lietuvos oficiali atstovė (national representative) asociacijoje (1997–2002 m.).
- Tarptautinės savižudybių tyrinėjimo akademijos (International Academy for Suicide Research) tikroji narė (nuo 2004 m.).
- Vokietijos savižudybių profilaktikos asociacijos DGSP (Deutsche Gesellschaft für Suizidprophylaxe) narė (1992–2015).
Narystė redkolegijose
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Mokslo darbų rinkinio Psichologija redkolegijos narė (nuo 1992 m.).
- Žurnalo Archives of Suicide Research redkolegijos narė (nuo 2003 m.).
- Žurnalo European Psychologist redkolegijos narė (nuo 2003 m.).
- Žurnalo Suicidology Online redakcinės kolegijos narė (nuo 2009 m.).
Apdovanojimai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- 2001 m. Vilniaus universiteto rektoriaus premija už mokslo pasiekimus.
- 2005–2006 m. Aukščiausio laipsnio valstybės mokslininko stipendija.
- 2005 m. „Į Laisvę“ fondo lietuviškai kultūrai ugdyti tarybos premija už mokslinius politinių represijų padarinių tyrimus.
- 2009 m. Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikė
- 2010 m. Lietuvos psichologų sąjungos prof. Alfonso Gučo premija.
- 2011 m. Vilniaus universiteto geriausio dėstytojo apdovanojimas.
- 2013 m. Lietuvos psichologų sąjungos garbės nario vardas.
- 2017 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius.
- 2022 m. Europos Klinikinės psichologijos ambasadorės titulas (EACLIPT)
- 2022 m. Lietuvos mokslo premija
Bibliografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Danutė Gailienė yra 7 monografijų, 10 vadovėlių (iš jų penki parašyti kartu su Laime Bulotaite ir Nijole Sturliene) ir daugiau nei 100 mokslinių straipsnių Lietuvos ir užsienio spaudoje autorė.[2]
Monografijos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Gailienė D. Jie neturėjo mirti. Savižudybės Lietuvoje. Vilnius: Tyto alba, 1998.
- Gailienė D. (Sud.). Savižudybių prevencijos idėjos. Vilnius: Tyto alba, 2001.
- Gailienė D. (Sud.). Sunkių traumų psichologija: politinių represijų padariniai. Vilnius: LGGRTC, 2004, 271 p.
- Gailienė D. (Ed.) The Psychology of Heavy Traumatisation: the Aftermath of Political Repression. Vilnius: Akreta, 2005.
- Gailienė D. Ką jie mums padarė. Lietuvos gyvenimas traumų psichologijos žvilgsniu. Vilnius: Tyto alba, 2008 (antras leidimas – 2021 m).
- Gailienė D. (sud.). Gyvenimas po lūžio: kultūrinių traumų psichologiniai padariniai. Vilnius: Eugrimas, 2015.
- Gailienė D. (Ed.). Lithuanian Faces after Transition: Psychological Consequences of Cultural Trauma. Vilnius: Eugrimas, 2015.