Jefferson Caffery
Jefferson Caffery | |||
---|---|---|---|
![]() Ambassadør Jefferson Caffery er helt til høyre under møtet mellom president Roosevelt og den brasilianske president Getulio Varga ombord på USS Humboldt (AVP-21) i 1943. | |||
Født | 1. des. 1886[1][2][3][4]![]() Lafayette[5] | ||
Død | 13. apr. 1974[1][2][3][4]![]() Lafayette[5] | ||
Beskjeftigelse | Diplomat, advokat, hovedtrener ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Tulane University University of Louisiana at Lafayette | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Gravlagt | St. John's Cathedral[5] | ||
Utmerkelser | Storkors av Æreslegionen Laetare Medal (1954)[6] Doctor honoris causa from the University of Lyon (1947)[7] | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Jefferson Caffery (født 1. desember 1886 i Lafayette i Louisiana, død 13. april 1974) var en amerikansk diplomat. Han var ambassadør i El Salvador (1926–1928), Columbia (1928–1933), Cuba (1934–1937), Brasil (1937–1944), Frankrike (1944–1949) og Egypt (1949–1955).
Liv og virke
[rediger | rediger kilde]Bakgrunn
[rediger | rediger kilde]Jefferson Caffery var sønn Charles Duval Caffery og Mary Catherine (født Parkerson) Caffery.[8]
Han fikk skoletiden på grunn- og ungdomsskolenivå ved privatundervisning.[trenger referanse] Han var med i den første avgangsklassen fra University of Louisiana at Lafayette og tok bachelorgrad ved Tulane University i New Orleans i 1906.
Karriere
[rediger | rediger kilde]Caffery begynte sin karriere i internasjonalt diplomati i 1911, under William Howard Tafts presidentperiode, da han ble annensekeretær ved den amerikanske ambassade i Caracas i Venezuela.
Han reiste i 1916 til Persia, og var etter første verdenskrig i Paris sammen med president Woodrow Wilsons fredsforhandlere, og deretter hjemmepostert i Washington, D.C. for å arbeide med detaljene med de forestående offisielle besøk av den belgiske konge og av fyrsten av Wales.[trenger referanse] I 1920 ble han ambassadørens stedfortreder ved ambassaden i Madrid.[trenger referanse]
I 1933 var Caffery en kortere tid som assisterende utenriksminister under Cordell Hull.[trenger referanse] Han var (i alfabetisk orden) postert i Belgia, Hellas, Japan, Persia, Sverige, Tyskland og Venezuela, før han ble ambassadør.
I det hele virket Caffery i utenrikstjenesten i 43 år og under ytterligere fem presidenter: Calvin Coolidge, Herbert Hoover, Franklin D. Roosevelt, Harry S. Truman og Dwight D. Eisenhower. Han var ambassadør i El Salvador (1926–1928), Columbia (1928–1933), Cuba (1934–1937), Brasil (1937–1944), Frankrike (1944–1949) og Egypt (1949–1955).
I Colombia var han involvert under bananarbeiderstreiken i 1928, da arbeidere krevde bedre lønns- og arbeidsforhold fra United Fruit Company, og som endte med henrettelser, den såkalte bananmassakren, i desember.[9][10]
På Cuba kom han i 1934 uskadet fra et attentat utført av fire angripere som ventet på ham utenfor hans residens i Havanna.[8][11]
Han var i Egypt under militærkuppet som førte til kong Farouks abdikasjon 23. juli 1952. Militærjuntaens ledere Mohammed Naguib og Gamal Abdel Nasser krevde at britene trakk seg fra Suezkanalsonen.[12] Caffery ble da mellommann ved forhandlingene mellom den britiske og den egyptiske regjering og klarte å få arrangert en gradvis og trykk britisk avreise.[12] I 1954 gikk britene med på å forlate sine militærbaser ved kanalen innen sommeren 1956, men med rett til å komme tilbake i tilfelle et angrep utenfra mot noe land i Den arabiske liga eller mot Tyrkia.[13]
I 1971 ble han tildelt Foreign Service Cup av sine kolleger. Han fikk en rekke andre æresbevisninger, som Leatre-medaljen fra University of Notre Dame i Indiana i 1954.
Privatliv
[rediger | rediger kilde]Mens han var stasjonert i Rio de Janeiro giftet han seg i 1937 med Gertrude McCarthy fra Evansville i Indiana. De fikk ingen barn.
I 1955 ble han pensjonist, og han og hans kone bosatte seg i Roma. Der ble han honorær kammerherre for pavene Pius XII, Johannes XXIII og Paul VI. I 1973 vendte paret, kort før hustruens død, tilbake til Lafayette. Han døde selv litt senere, 13. april 1974.[12]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000001434, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Find a Grave, oppført som Jefferson Thomas Caffery, Find a Grave-ID 6476815, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w65b14s5, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c Find a Grave[Hentet fra Wikidata]
- ^ laetare.nd.edu[Hentet fra Wikidata]
- ^ Le Monde, «M. JEFFERSON CAFFERY docteur « honoris causa » de l'université de Lyon», side(r) 8, utgitt 5. mai 1947[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Griffin, Harry Lewis (1959). The Attakapas Country: A History of Lafayette Parish, Louisiana (engelsk). Pelican Publishing. s. 203–205. ISBN 9781455600465. Besøkt 24. januar 2018.
- ^ Koeppel, D. (n.d.). Banana : The fate of the fruit that changed the world. New York: Hudson Street Press.
- ^ https://web.archive.org/web/20020726204104/http://www.icdc.com/~paulwolf/colombia/caffery29dec1928.htm
- ^ «Cuba's Trade with Us.». The New York Times. 24. februar 1935. Besøkt 24. januar 2018.
- ^ a b c «Jefferson Caffery Dean of Diplomatic Service, Dies». The New York Times. 14. april 1974. Besøkt 24. januar 2018.
- ^ «Agreement between the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and the Egyptian Government regarding the Suez Canal Base» (PDF). treaties.fco.gov.uk/ (engelsk). Foreign and Commonwealth Office. Arkivert fra originalen (PDF) 6. mars 2019. Besøkt 4. mars 2019.
Kilder
[rediger | rediger kilde]- A Dictionary of Louisiana Biography: Jefferson Caffery; Louisiana Historical Association, New Orleans, ISBN 0940984377; Seite 141
- Dur, Philip F. (1974). «Jefferson Caffery of Louisiana: Highlights of His Career, Part I: 1911-1933». Louisiana History. Louisiana Historical Association. XV.
- Dur, Philip F. (1974). «Jefferson Caffery of Louisiana: Highlights of His Career, Part II: 1933-1944». Louisiana History. Louisiana Historical Association. XV.
- Corrigan, Robert Foster (1967). «An Appreciation of a Diplomat». Foreign Service Journal. Washington: American Foreign Service Association.