Valdemar Christian
Valdemar Christian | |||
---|---|---|---|
![]() Maleri av Justus Sustermans | |||
Født | 26. juni 1622 Frederiksborg slott | ||
Død | 29. februar 1656 (33 år) Lubin i Polen | ||
Beskjeftigelse | Militært personell ![]() | ||
Far | Christian IV av Danmark og Norge | ||
Mor | Kirsten Munk | ||
Søsken | 13 oppføringer
Leonora Christina Ulfeldt
Anne Cathrine Christiansdatter Hedevig Ulfeldt Dorothea Elisabeth Christiansdatter Sophie Elisabeth Pentz Christiane Sehested Elisabeth Augusta Christiansdatter Elisabeth Sofie Gyldenløve Frederik III av Danmark og Norge Ulrik, prins av Danmark Christian prins av Danmark Ulrik Christian Gyldenløve Hans Ulrik Gyldenløve | ||
Nasjonalitet | Danmark | ||
Utmerkelser | Ridder av Elefantordenen | ||
Titler | Greve av Slesvig og Holsten | ||
Valdemar Christian (født 26. juni 1622, død 29. februar 1656) var greve av Slesvig og Holsten. Valdemar Christian var sønn av kong Christian IV og hans frille Kirsten Munk. De første årene av sitt liv ble han oppfostret hos sin mormor Ellen Marsvin på Dalum kloster.
Valdemar Christian var beryktet for sin upålitelighet og dårlige karakter. Kirsten Munk var redd sønnen og kalte ham «dette fordervelsens barn». Var han blakk, truet han seg til penger av henne, og prøvde hun å nekte, sa han straks at han ville sladre om ting han kjente til fra hennes fortid.[1]
Christian IV hadde vært i kontakt med tsar Mikhail av Russland for å få arrangert et ekteskap mellom Valdemar Christian og tsarens datter Irina Mikhailovna. I 1643 reiste greven til Russland for å gifte seg med henne. Tsaren forlangte at han skulle konvertere til den ortodokse troen, noe han nektet.[2] Han ble derfor holdt som fange inntil 1645.
Etter Christian IVs død kom Valdemar Christian i konflikte med sin halvbror Frederik III, som var født i ekteskap og tronarving. Derfor slo Valdemar Christian seg ned i utlandet. Fra 1655 tjente han i den svenske hæren under kong Karl X Gustav, og dro i felten i krigen mot Polen-Litauen som startet i 1655. Han falt i Polen i 1656. Krigen varte til 1660, og sluttet uten noen tydelig seierherre.
Valdemar Christian fikk Valdemars slott på Tåsinge av sin mor, som arvet det igjen etter hans død.[3] Slottet er oppkalt etter ham.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Bodil Wamberg: Christian IV: En mand under indflydelse, Gads forlag, 1993, ISBN 978-87-12025634
- ^ Posttidninger fra 1645
- ^ Tandrup, Leo: «Kirsten Munk» i Dansk Biografisk Leksikon på lex.dk. Hentet 7. mai 2024 fra [1]