dvele
Norsk
[rediger]Verb
[rediger]dvele (bokmål/riksmål/nynorsk)
- å drøye, nøle eller trekke ut tiden, tenker før man handler
- Hun førte hånden ned i innerlomma, dvelte et øyeblikk før hun tok den opp.
Synonymer
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Infinitiv | Presens | Preteritum | Perfektum | Imperativ | Presens partisipp | Passiv | |
å dvele, dvela | dveler | dvelte | har dvelt | dvel, dvele, dvela | dvelande | dvelast | (nynorsk) |
å dvele | dveler | dvelte | har dvelt | dvel | dvelende | dveles | (bokmål/riksmål) |
Oversettelser
[rediger]ta seg god tid
|
Referanser
[rediger]- «dvele» i Det Norske Akademis ordbok (NAOB).
- «dvele» i nettutgaven av Bokmålsordboka / Nynorskordboka.