agitație
![]() |
Variante
- (înv.) agitațiune
Etimologie
Din franceză agitation < latină agitatio, agitationis, cu unele definiții din rusă агитация (agitácija).
Pronunție
- AFI: /a.ʤiˈta.ʦi.e/
Substantiv
Declinarea substantivului agitație | ||
f. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | agitație | agitații |
Articulat | agitația | agitațiile |
Genitiv-Dativ | agitației | agitațiilor |
Vocativ | agitațio | agitațiilor |
- mișcare intensă încoace și încolo de oameni, de vehicule etc.
- stare de neliniște excesivă, de tulburare, de tensiune nervoasă (manifestată prin mișcări grăbite și dezordonate).
- (și în sintagma agitație politică) mijloc de înrâurire a conștiinței publice folosit de un partid în scopuri imediate, prin mass-media, întruniri etc.
Sinonime
- 1: clocot, frământare, freamăt, învolburare, tumult, turbulență, vuiet, zbatere
- 2: frământare, neastâmpăr, neliniște, zbucium, (livr.) impaciență
Antonime
Cuvinte compuse
Cuvinte apropiate
Traduceri
stare de neliniște, de tulburare, de enervare
|
|
Referințe
- DEX '98 via DEX online