nique
![]() |
(français)
Etimologie
Din franceză medie nique, care provine din franceză veche nic < de origine germanică.
Pronunție
- AFI: /nik/
Substantiv
nique f., niques pl.
- (fam.) gest batjocoritor; tiflă
- (fam.) (în Quebec) formă alternativă pentru nid.
Cuvinte compuse
Cuvinte apropiate
Expresii
Etimologie
Din niquer.
Verb
- forma de persoana a I-a singular la indicativ prezent pentru niquer.
- forma de persoana a III-a singular la indicativ prezent pentru niquer.
- forma de persoana a I-a singular la subjonctiv prezent pentru niquer.
- forma de persoana a III-a singular la subjonctiv prezent pentru niquer.
- forma de persoana a II-a singular la imperativ pentru niquer.