reabilita
![]() |
Etimologie
Din franceză réhabiliter.
Pronunție
- AFI: /re.a.bi.liˈta/
Verb
Conjugarea verbului reabilita | |
Infinitiv | a reabilita |
Indicativ prezent pers. 1 sg. |
reabilitez |
Conjunctiv prezent pers. 3 sg. |
să reabiliteze |
Participiu | reabilitat |
Conjugare | I |
- (v.tranz. și refl.) a face să-și recapete sau a-și recăpăta buna dispoziție, a (-și) restabili prestigiul știrbit.
- (v.tranz.) (jur.) a reintegra pe cineva în drepturile pierdute (în urma unei condamnări sau a unei bănuieli false).
Cuvinte derivate
Traduceri
Traduceri
Etimologie
Din reabilita.
Verb
- forma de persoana a III-a singular la imperfect pentru reabilita.
Anagrame
Referințe
- DEX '98 via DEX online