Вилијам Т. Шерман
Вилијам Тикамса Шерман | |
---|---|
![]() Вилијам Т. Шерман | |
Лични подаци | |
Пуно име | Вилијам Тикамса Шерман |
Датум рођења | 8. фебруар 1820. |
Место рођења | Ланкастер, Охајо, САД |
Датум смрти | 14. фебруар 1891.71 год.) ( |
Место смрти | Њујорк, САД |
Образовање | Војна академија Сједињених Америчких Држава у Вест Поинту |
Војна каријера | |
Војска | Армија САД |
Вилијам Тикамса Шерман (енгл. William Tecumseh Sherman; Ланкастер, Охајо, 8. фебруар 1820 — Њујорк, 14. фебруар 1891) је био амерички војник, пословни човек, просветни радник и писац. Служио је као генерал у Војсци Уније („Север“) током Америчког грађанског рата (1861 — 1865), и стекао је славу као изврстан стратег, али је и критикован због доктрине спржене земље коју је примењивао спроводећи тотални рат против Конфедерације.[1] Војни историчар Б. Х. Лајдел Харт је Шермана прогласио „првим модерним генералом“.[2]
Шерман је служио под генералом Јулисизом Грантом 1862. и 1863. током похода који су довели до пада упоришта Конфедерације у Виксбургу на реци Мисисипи. 1864, Шерман је наследио Гранта као командант снага Уније на западном бојишту. Са својим трупама је освојио Атланту, и овај успех је допринето поновном избору председника Абрахама Линколна. Каснији Шерманов марш кроз Џорџију и Каролине (Северна и Јужна Каролина) даље умањио способност Конфедерације да настави са борбом. Прихватио је предају свих армија Конфедерације у Каролинама, Џорџији и на Флориди у априлу 1865.
Кад је Грант ступио на место председника Сједињених Држава 1869, Шерман га је наследио на месту команданта армије (1869 — 1883). На овој позицији је био одговоран за вођење Индијанских ратова у западним Сједињеним Државама током наредних 15 година. Одлучно је одбио да буде увучен у политику, а његови мемоари објављени 1875. представљају један од најпознатијих извора из првог лица о Грађанском рату.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Један историчар је написао да је Шермана његов „гениј“ за „стратегију и логистику ... учинио једним од најзначајнијих архитеката победе Уније.“ Steven E. Woodworth, Nothing but Victory: The Army of the Tennessee, 1861-1865 (New York: Alfred A. Knopf, 2005), 631. За врло критичну студију Шермана, види John B. Walters, Merchant of Terror: General Sherman and Total War (Indianapolis: Bobbs-Merrill, 1973).
- ^ Liddell Hart, pp. 430.