Michail Bulgakov
Michail Afanasievitj Bulgakov (ryska: Михаил Афанасьевич Булгаков, ukrainska: Миха́йло Опана́сович Булга́ков), född 15 maj (3 maj enligt gamla stilen) 1891 i Kiev, död 10 mars 1940 i Moskva, var en ryskspråkig ukrainsk roman- och novellförfattare och dramatiker verksam i Ryssland.
Michail Bulgakov | |
![]() Bulgakov år 1926. | |
Född | Michail Afanasievitj Bulgakov 15 maj 1891 Kiev, Kejsardömet Ryssland |
---|---|
Död | 10 mars 1940 (48 år) Moskva, Sovjetunionen |
Yrke | Författare, dramatiker |
Nationalitet | Ryss |
Språk | ryska[1][2] |
Genrer | satir[3], övernaturlig skönlitteratur, science fiction, kortroman[4], roman[4] och novell[4] |
Noterbara verk | Mästaren och Margarita En hunds hjärta |
Hemort | Kiev, Moskva, Kamjanets-Podilskyj, Tjernivtsi och Vjazma |
Make/maka | Tatjana Lappa (g. 1913–1924) Ljubov Belozerskaja (g. 1924–1932) Jelena Bulgakova (g. 1932–1940) |
Influenser | Nikolaj Gogol, Aleksandr Pusjkin, Fjodor Dostojevskij och Charles Dickens. |
Namnteckning | |
![]() | |
Webbplats | http://bulgakov.ru/[5] |
Biografi
redigeraBulgakov var äldste sonen av sju barn till en professor i teologi, Afanasij Ivanovich Bulgakov. Han utbildade sig till läkare i Kiev, och under ryska inbördeskriget 1918–1920 förde han en kringflackande tillvaro som läkare och journalist. 1921 flyttade han till Moskva, där han under större delen av sitt liv verkade som dramatiker och författare. 1929 stämplades han som kontrarevolutionär och fick inte längre publiceras, han uteslöts också ur Författarförbundet. Han försörjde sig på att göra översättningar och bearbetningar samt verka som regiassistent på Konstnärliga teatern (Mchat). Först 1956 under Nikita Chrusjtjovs ryska töväder blev han rehabiliterad, trots att hans dramatik tillfälligt tagits till nåder redan efter Josef Stalins personliga ingripande.
Bulgakov tog intryck av författare som Nikolaj Gogol, Aleksandr Pusjkin, Fjodor Dostojevskij och Charles Dickens. Hans verk har en speciell satirisk stil, lite påminnande om Franz Kafkas. De bygger på en viss mardrömskänsla och anses rikta sin udd mot Rysslands byråkrati, den proletära världsförbättrarandan och den sovjetiska nyborgerligheten. En återkommande figur i hans verk är Djävulen, som uppenbarar sig i diverse olika skepnader. För samtiden var han mest känd som dramatiker, men eftervärlden känner i första hand till honom som upphovsmannen till romanen Mästaren och Margarita (Мастер и Маргарита, Master i Margarita), skriven från 1928 fram till Bulgakovs död 1940. Texten var praktiskt taget färdigskriven i oktober 1937, därefter skedde redaktionella ändringar. [6] Hustrun Jelena Bulgakova skrev 1 mars 1938 i dagboken: ”För M.A står nu romanens titel klar ’Mästaren och Margarita’. Något hopp om att få den tryckas finns inte. Trots det redigerar M.A romanen, fortsätter arbeta på den och vill avsluta den i mars. Arbetar på nätterna.” [6]Boken publicerades först postumt efter hans död, 30 år efter den skrevs, som följetong tidskriften Moskva 1966–1967, vilken väckte stor uppmärksamhet. Dock publicerades den med talrika strykningar och förkortningar, vilket innebar att 12% av texten försvann. [6] I den första utgåvan var antydningarna om den stora utrensningen censurerade.
Under sina sista år led Bulgakov av njursvikt på grund av nefroskleros och avled den 10 mars 1940 i Moskva. Han ligger begravd på Novodevitjekyrkogården.
Bulgakovs lägenhet i Moskva
redigeraBulgakovs lägenhet har gjorts om till ett museum, med personliga tillhörigheter, foton och olika utställningar relaterade till Bulgakovs liv och verk.
Bulgakov levde med sin första hustru på Bolsjaja Sadovaja 10, samtidigt som författaren Sergej Jesenin bodde på samma adress med Isadora Duncan. Adressen återfinns i Mästaren och Margarita som hus 302B. [7]
Utmärkelser
redigeraAsteroiden 3469 Bulgakov är uppkallad efter honom.[8]
Prosa
redigeraBulgakov debuterade 1924 med Det vita gardet (Белая гвардия, Bélaja gvárdija) följd 1926 av En ung läkares anteckningar (Записки юного врача, Zapiski junogo vrača). Hans mest satiriska verk kunde, likt Mästaren och Margarita, inte publiceras förrän långt efter hans död. En hunds hjärta (Собачье сердце, Sobatje serdtse) som kritiserar övertron på naturvetenskapen utkom i Sovjetunionen först under Michail Gorbatjovs glasnost 1988.
I den till stora delar självupplevda Teaterromanen (Театральный роман, Teatralʹnyj roman, utgiven på svenska som Svart snö) från 1936–1937 ger Bulgakov uttryck för en vässad karikatyr av Konstnärliga teatern (i romanen kallad ”Fria teatern”). Berättelsen skrevs i vredesmod efter att Bulgakovs pjäs Hycklarnas sammansvärjning (Кабала святош, Kabala svatosj) tagits ned efter endast sju föreställningar. Hela garnityret av självupptagna producenter, regissörer och skådespelare hudflängs och inte heller högfärdiga skribenter eller avundsjuka kollegor skonas då Bulgakov avlossar sina bitande skottsalvor. Nästan varje person i Svart snö är porträtterad efter verkligheten.
Bibliografi
redigeraUtgivet på svenska
- Master i Margarita [Мастер и Маргарита] (Mästaren och Margarita, översättning från den fullständiga ryska texten av Lars Erik Blomqvist, Geber, 1971)
- Bélaja gvárdija [Белая гвардия] (Det vita gardet. till svenska av Lars Erik Blomqvist, AWE/Geber, 1976)
- Sobatje serdtse [Собачье сердце]; Rokovye jajca (En hunds hjärta; De ödesdigra äggen, till svenska av Lars Erik Blomqvist, AWE/Geber, 1977)
- Teatralʹnyj roman (Svart snö: en teaterroman, till svenska av Lars Erik Blomqvist, AWE/Geber, 1981)
- Zapiski junogo vrača [Записки юного врача] (Snöstorm och andra berättelser, till svenska av Lars Erik Blomqvist, AWE/Geber, 1984). Ny upplaga med titel En ung läkares anteckningar (H & E, 1995)
- Žiznʹ gospodina de Molʹera (Herr Molière, till svenska av Lars Erik Blomqvist, AWE/Geber, 1988)
- Tajnomu drugu (Till en hemlig vän, översättning och efterskrift av Gunnar Linnæus, Ellerström, 1988 – Ingår även i Manschettanteckningar 2000)
- Ja ubil (Jag har dödat, översättning: Sture Nilsson, Samspråk, 1998)
- Dʹjavoliada [Дьяволиада] (En diaboliad: en berättelse om hur två tvillingar tillintetgjorde en byråsekreterare, översättning och efterord: Bengt Samuelson, Ellerström, 1999)
- Zapiski na manžetach (Manschettanteckningar: appendix: Bohemer (novell); Till en hemlig vän, översättning Gunnar Linnæus, Bengt Samuelson, Ellerström, 2000)
- Rött och vitt (urval, översättning och efterord: Bengt Samuelson, Ellerström, 2002)
- Djävulens vändkrets (noveller i urval, översättning och efterord: Bengt Samuelson, Ellerström, 2013)
- Luč žizni (Livets stråle, översättning av Alan Asaid, Novellix, 2014)
Dramatik
redigeraBulgakov skrev sammanlagt 11 pjäser. Hans mest spelade verk är dock olika dramatiseringar av romanen Mästaren och Margarita. Som dramatiker debuterade han 1926 på Konstnärliga teatern med Familjen Turbins dagar (Дни Турбиных, Dni Turbinych), som är en dramatisering av romanen Det vita gardet. Vid premiären kritiserades den hårt för sin positiva hållning till förrevolutionära värden. 1928 blev repetitionerna av Flykt (Бег, Beg) inställda och inga av Bulgakovs pjäser spelades längre. Han skrev personligen till Josef Stalin, som beordrade att Familjen Turbins dagar skulle återupptas på repertoaren, vilket skedde 1932. Stalin såg sedan själv pjäsen 15 gånger. I två av sina pjäser återkom Bulgakov, liksom i Mästaren och Margarita, till förhållandet mellan konstnären och tyrannen: i Hycklarnas sammansvärjning om Molière 1929 och Hans sista dagar (Последние дни, Poslednie dni) om Aleksandr Pusjkin 1935. Hycklarnas sammansvärjning hade premiär 1935 men togs alltså ner efter bara sju föreställningar (se ovan). Hans sista dagar skulle ha spelats i Kiev samma år, men efter ett angrepp på Hycklarnas sammansvärjning i Pravda ställdes premiären in.
Uppsättningar i Sverige
redigera- 1967 Familjen Turbin (Дни Турбиных, Dni Turbinych), Radioteatern, översättning Nils Åke Nilsson, regi Herman Ahlsell, med bland andra Doris Svedlund, Rune Turesson och Måns Westfelt[9]
- 1980 Don Quijote och Sancho Panza (Дон Кихот, Don Kichot), Skånska teatern, översättning Gun Göransson, Jan Mark & Peter Oskarson, regi Peter Oskarson, med bland andra Peter Haber, Rolf Lassgård, Lotta Ramel och Lars Göran Persson[10]
- 1980 Molière (Кабала святош, Kabala svatosj – Hycklarnas sammansvärjning), Dramaten, regi Peter Luckhaus, med bland andra Ulf Johanson, Malin Ek, Anders Ahlbom Rosendahl och Rolf Skoglund[11]
- 1982 Mästaren och Margarita, Dramaten, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering och regi Peter Luckhaus, med bland andra Ernst-Hugo Järegård, Rolf Skoglund, Örjan Ramberg, Stellan Skarsgård och Maria Kulle[12]
- 1984 Molière eller Hycklarnas sammansvärjning, Göteborgs stadsteater, översättning Lars Erik Blomqvist, regi David Radok, med bland andra Ove Tjernberg, Christian Fiedler och Alf Nilsson[13]
- 1984 Hycklarnas sammansvärjning, Teater Sargasso, Stockholm, översättning Mats Blückert, regi Nelia Veksell, med bland andra Rickard Günther och Ingela Olsson[14]
- 1988 Mästaren och Margarita, Dramaten, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering & regi Jurij Ljubimov, med bland andra Örjan Ramberg, Lena Olin, Mats Bergman, Tord Peterson, Björn Granath och Claes Månsson[15]
- 1989 Satan anländer till Moskva (Mästaren och Margarita), Skånska teatern, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering & regi Sture Ekholm[16]
- 1990 Molièriana, texter av Michail Bulgakov och Molière, Studio Lederman, Stockholm, översättning Allan Bergstrand och Lars Erik Blomqvist, bearbetning och regi Jurij Lederman[17]
- 1992 En hunds hjärta (Собачье сердце, Sobatje serdtse), Riksteatern, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering Sten Elfström, regi Elisabeth G. Söderström[18]
- 1994 En hunds hjärta, Dalateatern, översättning Lars Erik Blomqvist, regi Bo Hammarlund och Barbro Enberg[19]
- 1994 Hans sista dagar (Последние дни, Poslednie dni), Radioteatern, översättning Lars Erik Blomqvist, regi Peter Ferm, med bland andra Krister Henriksson, Jan-Olof Strandberg, Sven Lindberg, Börje Ahlstedt, Dan Ekborg, Anders Ahlbom Rosendahl, Stig Ossian Ericson, Gun Arvidsson, Viveka Seldahl och Lena Endre[20]
- 1997 En hunds hjärta, Teater i, Jönköping, översättning Lars Erik Blomqvist, regi Nello Markovican[21]
- 1999 Mästaren och Margarita, Radioteatern, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering och regi Håkan Bjerking, med bland andra Staffan Göthe, Claes Månsson, Dan Ekborg, Krister Henriksson, Leif Andrée, Johan Ulveson, Peter Andersson och Göran Forsmark[22]
- 2000 Mästaren och Margarita, Teaterhjulet, Göteborg, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering och regi Eva Gartinger[23]
- 2001 Flykt (Бег, Beg), Stockholms stadsteater, översättning Lars Erik Blomqvist, regi Frank Castorf, med bland andra Gerhard Hoberstorfer och Anita Ekström[24]
- 2001 Meistras ir Margarita (Mästaren och Margarita), gästspel av Oskaras Koršunovas Teatras (OKT) från Vilnius på Stockholms stadsteater, regi Oskaras Koršunovas[25]
- 2008 Mästaren och Margarita, Stockholms stadsteater, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering Susanne Marko och Leif Stinnerbom, regi Leif Stinnerbom, med bland andra Philip Zandén, Jakob Eklund och Ingvar Hirdwall[26]
- 2014 Mästaren och Margarita, Dramaten, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering Niklas Rådström, regi Stefan Metz, med bland andra Elin Klinga[27]
- 2015 Satans demokrati (efter Mästaren & Margarita), Sickla industriväg 6, Nacka, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering och regi Py Huss Wallin & Jimmy Meurling[28]
- 2016 Mästaren och Margarita, Teaterhögskolan i Luleå, översättning Lars Erik Blomqvist, dramatisering Niklas Rådström, regi Natalie Ringler[29]
- 2019 Mästaren och Margarita, Folkteatern i Gävleborg, dramatisering Erik Uddenberg och Natalie Ringler, regi Natalie Ringler, med bland andra Lina Englund[30]
Referenser
redigeraNoter
redigera- ^ Tjeckiska nationalbibliotekets databas, läst: 1 mars 2022.[källa från Wikidata]
- ^ CONOR.Sl.[källa från Wikidata]
- ^ hämtat från: katalanskspråkiga Wikipedia.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c] hämtat från: ryskspråkiga Wikipedia.[källa från Wikidata]
- ^ hämtat från: polskspråkiga Wikipedia.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c] Schlögel, Karl (2011). Terror och dröm - Moskva år 1937. sid. 35
- ^ Schlögel, Karl (2011). Terror och dröm - Moskva år 1937. sid. 37
- ^ ”Minor Planet Center 3469 Bulgakov” (på engelska). Minor Planet Center. https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=3469. Läst 31 oktober 2023.
- ^ Familjen Turbin, Svensk mediedatabas (läst 2 augusti 2019)
- ^ Don Quijote och Sancho Panza, programblad, Skånska teatern 1980
- ^ Molière, Rollboken, Dramatens arkiv (läst 2 augusti 2019)
- ^ Mästaren och Margarita, Rollboken, Dramatens arkiv (läst 2 augusti 2019)
- ^ Teaterårsboken 1985, Jönköping 1985, ISBN 91-85472-20-4, sid 67
- ^ Teaterårsboken 1985, sid 123
- ^ Mästaren och Margarita, Rollboken, Dramatens arkiv (läst 2 augusti 2019)
- ^ Teaterårsboken 1990, Jönköping 1990, ISBN 91-85472-29-8, sid 105f
- ^ Teaterårsboken 1991, Jönköping 1991, ISBN 91-85472-32-8, sid 76
- ^ Teaterårsboken 1993, Jönköping 1994, ISBN 91-85472-34-4, sid 138
- ^ Teaterårsboken 1995, Jönköping 1995, ISBN 91-85472-39-5 sid 44
- ^ Hans sista dagar, Svensk mediedatabas (läst 2 augusti 2019)
- ^ Teaterårsboken 1998, Jönköping 1998, ISBN 91-85472-43-3, sid 58
- ^ Mästaren och Margarita, Svensk mediedatabas (läst 2 augusti 2019)
- ^ Sven Rånlund: Vågad mustasch på en klassiker, Göteborgs-Posten 16/4 2000
- ^ Arkiv, Kulturhuset Stadsteatern (läst 2 augusti 2019)
- ^ Ingegärd Waaranperä: Skuggspelets mästare, Dagens Nyheter 17/12 2001
- ^ Mästaren och Margarita, Scendatabasen, Teaterunionen (läst 2 augusti 2019)
- ^ Mästaren och Margarita, Rollboken, Dramatens arkiv (läst 2 augusti 2019)
- ^ Johan Hilton: En särling i svenskt kulturliv, Dagens Nyheter 15/11 2015
- ^ Mästaren och Margarita, Scendatabasen, Teaterunionen (läst 2 augusti 2019)
- ^ Mästaren och Margarita, Scendatabasen, Teaterunionen (läst 2 augusti 2019)
Källor
redigera- Michail Bulgakov, Nationalencyklopedin (läst 19 februari 2017)
- Mikhail Bulgakov, Encyclopædia Britannica (läst 19 februari 2017)
- Mikhail Bulgakov, Encyclopædia Britannica (gratisversionen, läst 19 februari 2017)
- Mikhail Bulgakov, Den Store Danske Encyklopædi (läst 19 februari 2017)
- Mikhail Bulgakov, Gyldendals Teaterleksikon (läst 19 februari 2017)
- Mikhail Bulgakov, Store norske leksikon (läst 19 februari 2017)
- Boulgakov, Mikhaïl Affanasiévitch Encyclopædia Universalis (läst 22 juli 2017)
- Mikhail Bulgakov: The Early Plays of Mikhail Bulgakov, Ellendea Proffer (red), översättning Carl R. Proffer & Ellendea Proffer, Bloomington, Indiana 1972, ISBN 0-253-11885-9
- Andrzej Drawicz: The Master and the Devil - A Study of Mikhail Bulgakov, översättning Kevin Windle, Lewiston, New York 2001, ISBN 0-7734-7500-1
- Lesley Milne (red): Bulgakov - The Novelist-Playwright, Amsterdam 1998, ISBN 3-7186-5620-5
- Ellendea Proffer: Bulgakov - Life and Work, Ann Arbor, Michigan 1984, ISBN 0-88233-198-1
Externa länkar
redigera- Wikimedia Commons har media som rör Michail Bulgakov.
- Engelskspråkiga Wikiquote har citat av eller om Michail Bulgakov
- Michail Bulgakov i Libris