Глек
Глек[1], зменшувальна форма гле́чик — висока кругла посудина з вушком (рідше без вушка) для зберігання рідин, головним чином, молочних продуктів (молока, сметани тощо). Може бути як керамічним, так і металевим (бронза, луджена мідь). Залежно від призначення, розрізняється розміром і формою. Незамінний атрибут українського сільського побуту. У різних країнах глечик має різну назву і дизайн.
Назва
ред.Слово «глек» походить від прасл. *gъlьkъ, *gъlьcь, поширеного в східнослов'янському мовному ареалі й утвореного від загальнопраслов'янського *gъlъ. Вважається спорідненим з грец. γαυλος («глек»), ісл. kjoll, дав.-англ. ceol, дав.-в.-нім. і дав.-н.-нім. kiol («корабель»). Східно-праслов'янські й германські назви або виводяться від праіндоєвроп. кореня *geu, або вважаються запозиченими з семітських мов. Малопереконливе пов'язання з прасл. *glъtati («глитати», «ковтати»), *glьjь («глей»)[2].
У деяких діалектах глечик відомий як кувшин[3], гладу́н[4], глади́шка[5]. Слово кувшин, очевидно, має балтійське походження: від лит. *kaušinas — «великий ківш», утвореного від kaušas, від якого також походить і укр. ківш[6][7].
Призначення
ред.Залежно від позначення глечика він може називатися:
- Гладушка, гладишечка, гладущик[8][9] — глечик без ручки (вушка); використовувався для тримання молока, води;
- Глек, гладиш, гладуш, гладун — найбільший глечик; використовувався для зберігання води, сирівцю, молока.
Виготовляли також спеціального призначення глечики. Глечик для вареної — красиво оздоблена, полив'яна ритуальна посудина; він використовувався для розливання хмільних напоїв під час родинних та календарних обрядів.
До поширення водопроводу глечики використовували разом з тазами замість умивальників. Для цього також вживали підвісні глеки — рукомиї.
Форма
ред.Опішнянські видовжені глечики для молока мають плавне звужування доверху (зручно для збирання відстояних вершків). Здебільшого шийка опішнянського глечика зроблена без різко обмежених плечиків і плавно переходить в корпус глечика, який звужуючись, закінчується досить широкою стійкою основою. Вироблявся в Опішні також і більш «парадний» тип глечиків з багатим орнаментом.
- Опішнянські глечики
Різновиди глеків
ред.Галерея
ред.-
Кам'янковий глек для віскі
-
Срібний глек для кларету фірми Hamilton and Inches, Единбург, 1902 р.
-
Глеки для сидру, Сомерсет
-
Срібний глек для гарячої води
-
Німецькі глеки з бородачами, XVII ст.
-
Бутель-глек для фасованої води
-
Пластикова молочна пляшка («молочний глечик»)
-
Пивна пляшка «гроулер» чи «глечик»
-
Римський глечик з вертикальним рифленням. 2-га половина I ст. н. е.
-
Емальовані умивальний тазик і глек
-
Чоловік з глеком, Португалія, 1950 р.
-
Емальований глек з візерунком з виноградного листя
-
Керамічний глек
-
Ірландські керамічні глеки
-
Молочний глек
-
Поштова марка "Глечик, 1 грн.", Пошта України, 2007 рік
-
Пластиковий глек
Інше
ред.Мовні звороти, прислів'я
ред.- Глек розбити — посваритися[1]
- Глек брехні назбирали та й розбили
Див. також
ред.Примітки
ред.- ↑ а б в Глек // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1982. — Т. 1 : А — Г / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 632 с.
- ↑ Євген Желехівський / Eugen Żelechowski. Малоруско-нїмецкий словар в 2-х томах / Ruthenisch-Deutsches Wörterbuch in 2 Bänden. — Товариство ім. Шевченка / Szewczenko Verein, 1886
- ↑ гладун // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ гладишка // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1989. — Т. 3 : Кора — М / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 552 с. — ISBN 5-12-001263-9.
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1985. — Т. 2 : Д — Копці / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Н. С. Родзевич та ін. — 572 с.
- ↑ Гладуш // Словарь української мови : в 4 т. / за ред. Бориса Грінченка. — К. : Кіевская старина, 1907—1909.
- ↑ Гладущик // Словарь української мови : в 4 т. / за ред. Бориса Грінченка. — К. : Кіевская старина, 1907—1909.
- ↑ Глекопар // Словарь української мови : в 4 т. / за ред. Бориса Грінченка. — К. : Кіевская старина, 1907—1909.
Джерела
ред.- Глечик [Архівовано 24 вересня 2016 у Wayback Machine.]
- Про керамологічні терміни в довідковій літературі початку ХХІ століття [Архівовано 26 серпня 2016 у Wayback Machine.]
Це незавершена стаття про посуд та кухонне приладдя. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |