Алтайська губернія
Алтайська губернія | |
Дата створення / заснування | 17 (30) червня 1917 |
---|---|
Країна |
![]() ![]() ![]() |
Столиця | Барнаул |
Адміністративна одиниця |
РСФРР Російська імперія Російська республіка |
Кількість населення | 1 655 000 осіб |
Час/дата припинення існування | 25 травня 1925 |
Площа | 127 057 км² |
![]() | |
Категорія мап на Вікісховищі | d |
![]() |
Алтайська губернія — губернія РРФСР, утворена 20 квітня 1917 з частини Томської губернії. Губерньке місто — Барнаул. Увійшла до складу Сибірського краю 25 травня 1925.[1]
Спочатку поділялася на 5 повітів:
У 1918 створено Кара-Корумський (Горно-Алтайський) повіт.
У 1920 створено Бухтарминський повіт, а Славгородський передано до Омської губернії.
У 1921 Бухтарминський повіт передано до Семипалатинської губернії, а Каменський повіт — до Ново-Николаєвскої губернії.
У 1922 Змеїногорський повіт перейменовано у Рубцовський повіт; Гірсько-Алтайський повіт перетворено у Ойротську АО й виведено зі складу Алтайської губернії.
У 1924 усі повіти поділено на райони.[1]
Ця стаття не містить посилань на джерела. (січень 2018) |