Віталіум
Віталіум (Vitallium®) — торгова марка стелітового сплаву на основі кобальту, що містить, мас. %: 25…35 Cr, 4…6 Мо, 1,5…3,5 Ni, 0,2…0,35 С і є корозійнотривким в окиснювальних середовищах.
Сплав віталіум було розроблено у період з 1928 до 1931 року американськими дослідниками R. W. Erdle та C. H. Prange з «Austenal Laboratories, Inc»[1] як корозійно- та зносотривкий матеріал для потреб протезування у стоматології. Схожий за складом сплав під маркою HS-21 (Haynes Stellite Nº 21)[2] став використовуватись десятиліття по тому в турбонагнітачах і газових турбінах.
Сплав характеризується підвищеною міцністю та стійкістю до фретинг-корозії та кавітації.
Застосовувався для виготовлення дрібних та середніх (до 20…25 кг) литих деталей газових турбін (у тому числі дисків та робочих лопаток), що працюють при температурах до 800 °C[3]; а при підвищеному вмісті вуглецю — для виготовлення литих деталей у кістковій хірургії та зубопротезуванні.
- ↑ Austenal Laboratories, Inc. // The American Journal of Surgery, Volume 51, Issue 1, xl (англ.)
- ↑ STELLITE® 21 ALLOY [Архівовано 19 серпня 2019 у Wayback Machine.] (англ.)
- ↑ Виталлиум // Большая советская энциклопедия : в 30 т. / главн. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : «Советская энциклопедия», 1969—1978. (рос.)
- Wojnar, L (2001). Porosity structure and mechanical properties of vitalium-type alloy for implants. Materials Characterization. 46 (2–3): 221—225. doi:10.1016/S1044-5803(01)00127-9.
- Bibcode:1997JMatS..32.3727K. doi:10.1023/A:1018607219482.