Гейм Андрій Костянтинович
Андрій Костянтинович Гейм | |
---|---|
рос. Андрей Константинович Гейм | |
![]() | |
Народився | 21 жовтня 1958 (65 років) Сочі, ![]() |
Місце проживання | ![]() |
Країна | ![]() |
Діяльність | фізик, винахідник, професор, науковець |
Alma mater | МФТІ |
Галузь | Фізика Вуглець Нанотехнології |
Заклад | Нейменгенський університет, Манчестерський університет |
Посада | Ленґвортівський професор |
Вчене звання | Доктор філософії |
Науковий ступінь | Професор |
Вчителі | Q24009735? |
Відомі учні | К. Новосьолов, Рагул Наїр |
Аспіранти, докторанти | Новосьолов Костянтин Сергійович |
Членство | Лондонське королівське товариство Національна академія наук СШАNNDB Нідерландська королівська академія наук Китайська академія наук |
Відомий завдяки: | Вуглець графен |
У шлюбі з | Irina Grigorievad |
Нагороди | |
![]() |
Андрі́й Костянти́нович Гейм (нар. 21 жовтня 1958) — вчений, відомий як один з першовідкривачів графену[4][5], член Лондонського королівського товариства, нобелівський лауреат 2010 року за експерименти з двовимірним матеріалом графеном (разом з Костею Новосьоловим). Інші відомі досягнення Гейма — винахід біометричної липкої стрічки, яка стала відомою як геконова стрічка[6] та експерименти з левітацією, включно з «левітуванням жаби»[7].
Андрій Гейм народився в 1958 в Сочі, в сім'ї інженерів німецького походження. Дідом А.Гейма був відомий громадський та політичний діяч часів становлення Української народної республіки, Микола Баєр (про репресії якого А. Гейм розповідає у своїй нобелівській біографії[8]). Батько, Костянтин Олексійович Гейм (нар. 1910), з 1964 року працював головним інженером нальчицького електровакуумного заводу; мати, Ніна Миколаївна Баєр (нар. 1927), працювала головним технологом СКТБ на тому ж підприємстві. У 1975 Гейм закінчив середню школу № 3 міста Нальчик з «золотою медаллю» і спробував вступити до МІФІ, але його німецьке походження стало на заваді. Проте йому вдалося наступного року вступити до іншого радянського елітного ВНЗ — МФТІ.
З 1976 по 1982 Гейм навчався в Московському фізико-технічному інституті[9] та здобув ступінь кандидата фізико-математичних наук в Інституті фізики твердого тіла (Російська академія наук). У 1990 отримав стипендію Лондонського королівського товариства і виїхав з Радянського Союзу.[10] Працював постдокторальним дослідником у Чорноголовці, Ноттінгемському університеті, Університеті Бат, а також недовгий час в Копенгагенському університеті перед тим, як став професором університету Неймегена. З 2001 року працює в Манчестерському університеті. На 2010 рік — він керівник Манчестерського центру з «мезонауки та нанотехнологій», а також голова відділу з фізики конденсованого стану[11]. Йому також присвоєно титул професор-дослідник Ленгворзі (цей титул також мали Ернест Резерфорд, Лоуренс Брегг та Патрік Блекетт).
Інститут фізики (Велика Британія) нагородив Гейма в 2007 році медаллю Мотта й премією за «відкриття нового класу матеріалів — двовимірних кристалів, а саме графену». Він також здобув престижну нагороду від Єврофізики «за відкриття та ізоляцію одноатомного шару графіту (графену) з його надзвичайними властивостями» (разом з Костею Новосьоловим).
У 2000 році Гейм здобув Іґнобелівську премію спільно з Майклом Беррі з Бристольського університету — за дослід з «левітуванням жаби» та за публікацію статті в співавторстві зі своїм хом'ячком («Хамстером», H.A.M.S. ter Tisha)[12], як свідчить журнал «Nature Nanotechnology» (April 2008, page 179).
Після здобуття Геймом Нобелівської премії директор департаменту міжнародного співробітництва фонду «Сколково» Олексій Ситников оголосив про намір запросити Гейма працювати у Сколково[13]. На що Гейм заявив:
![]() |
Що у вас там - люди зовсім з глузду з'їхали? Вважають, що якщо вони комусь відсипали мішок золота, то можна запрошувати всіх? | ![]() |
Андрій Гейм також повідомив, що не має російського громадянства й додав, що почувається у Великій Британії цілком комфортно. Він також висловив скептичне ставлення до спроб російського уряду створити в Росії аналог Кремнієвої долини[14].
- A.K. Geim, S.V. Dubonos, I.V. Grigorieva, K.S. Novoselov, F.M. Peeters & V.A. Schweigert. Non-Quantized Penetration of Magnetic Field in the Vortex State of Superconductors, Nature 406 (2000).
- K.S. Novoselov, A.K. Geim, S.V. Dubonos, E.W. Hill, I.V. Grigorieva. Subatomic Movements of a Domain Wall in the Peierls Potential, Nature 426, 812–816 (2003).
- A.K. Geim, S.V. Dubonos, I.V. Grigorieva, K.S. Novoselov, A.A. Zhukov, S.Y. Shapoval. Microfabricated Adhesive Mimicking Gecko Foot-Hair, Nature Materials 2, 461–463 (2003).
- A.K. Geim, K.S. Novoselov. The rise of graphene. Nature Materials 6, 183–191 (2007).
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)