Сільвіна Окампо
![]() | Ця стаття містить перелік посилань, але походження тверджень у ній залишається незрозумілим через практично повну відсутність внутрішньотекстових джерел-виносок. (червень 2015) |
Сільвіна Окампо | |
---|---|
ісп. Silvina Ocampo | |
![]() 1959 | |
Ім'я при народженні | ісп. Silvina Inocencia Ocampo Aguirre |
Народилася | 28 липня 1903 Буенос-Айрес, Аргентина |
Померла | 14 грудня 1993 (90 років) Буенос-Айрес, Аргентина |
Поховання | Реколета_—_[[:Велика_Британія|Britain]]:_1994._—_176681_екз._—_ISSN_[https://www.worldcat.org/issn/1741-9743_1741-9743] |
Країна | ![]() |
Діяльність | письменниця, поетеса, перекладачка |
Знання мов | французька |
Роки активності | 1937 - 1993 |
Напрямок | фантастика |
Жанр | оповідання, новели, твори для дітей |
Брати, сестри | Вікторія Окампо |
У шлюбі з | Адольфо Біой Касарес |
Нагороди | |
IMDb | ID 1132938 |
Сильвіна Окампо (ісп. Silvina Ocampo; 28 липня 1903, Буенос-Айрес — 14 грудня 1993 року, Буенос-Айрес) — аргентинська поетка і письменниця, авторка коротких оповідань, романістка та драматургиня, відома фантастичними та реалістичними творами, переважно малої форми. Разом з Хорхе Луїсом Борхесом та Адольфо Біой Касаресом одна з найвідоміших аргентинських письменників-фантастів.
Сильвіна Окампо здобула численні державні нагороди, серед яких Велика національна літературна премія — двічі, національна поетична премія, премія аргентинського товариства письменників і кілька регіональних нагород.[4]
Сильвіна Окампо народилася 28 липня 1903 в Буенос-Айресі в сім'ї старої аристократії молодшою з шести дітей Мануеля Окампо і Рамони Агірре. Освіту здобула вдома. Однією з її сестер була Вікторія Окампо, видатна літературна організаторка, видавчиня аргентинського журналу Sur, що мав міжнародну славу. Сильвіна вивчала малювання в Парижі у Джорджо де Кіріко.
З дитинства була схильною до поезії, завдяки сильній культурній традиції родини і зокрема історії сестри Вікторії. Завдяки Борхесу, з яким Окампо глибоко товаришувала, зустріла письменника Адольфо Бйой Касареса, з яким у 1940 році одружилась, а в 1954 удочерила доньку Касареса від іншої жінки — Марту Бйой Окампо.
Сильвіна Окампо дебютувала книгою оповідань «Viaje olvidado» в 1937 році, далі були три збірки віршів: «Enumeración de la patria», «Espacios métricos» і «Los sonetos del jardín». За «Espacios métricos», опубліковану видавництвом Sur, вона отримала Муніципальну Премію в 1954 році. У 1953 посіла друге місце в Національному конкурсі поезії за «Los nombres», в 1962 здобула перше з «Lo amargo por dulce».
У співавторстві з Бйой Касаресом Окампо опублікувала «Ненависть любові» у 1946 році, а в 1956 році випустила спільну з Хуаном Родольфо Вількоком п'єсу «Los Traidores». Разом з Хорхе Луїсом Борхесом і Адольфо Бйой Касаресом Окампо брала участь у створенні знаменитої «Антології фантастичної літератури» (Antología de la literatura fantástica) у 1940 році, а також Антології аргентинської поезії в 1941. Сильвіні Окампо присвячена знаменита розповідь Борхеса «П'єр Менар, автор Дон Кіхота».
Твори Сильвіни Окампо перекладені англійською, французькою, російською, італійською та іншими мовами.
- Viaje Olvidado (новели), Buenos Aires, Sur, 1937
- Antología de la literatura fantástica, Buenos Aires, Sudamericana, 1940; 2-е вид. 1965, 3-е изд. — 1970, 4-е вид. — 1990
- Antología poética argentina, Buenos Aires, Sudamericana, 1941.
- Espacios métricos (вірші), Buenos Aires, Sur, 1942. Премія міста Буенос-Айрес
- Enumeración de la patria (вірші), Buenos Aires, Sur, 1942.
- Los sonetos del jardín (вірші), Buenos Aires, Sur, 1946.
- Los que aman, odian, Buenos Aires, Emecé, 1946.
- Autobiografía de Irene (новели), Buenos Aires, Sur, 1948. Перєїзд .: Orión, 1976.
- Poemas de amor desesperado (вірші), Buenos Aires, Sudamericana, 1949.
- Los nombres (вірші), Buenos Aires, Emecé, 1953. Національна поетична премія
- Pequeña antología, Buenos Aires, Editorial Ene, 1954.
- Los traidores (драма у віршах), Buenos Aires, Losange, 1956. Перєїзд: Ada Korn, 1988.
- El pecado mortal (вибрані повісті), Buenos Aires, Eudeba, 1966.
- Informe del cielo y del infierno (вибрані повісті), передмова Едгардо Козарінского, Caracas, Monte Ávila, 1970.
- La furia (новели), Buenos Aires, Sur, 1959. Перєїзд: Orión, 1976.
- Las invitadas (новели), Buenos Aires, Losada, 1961. Переіз .: Orión, 1979.
- Lo amargo por dulce (вірші), Buenos Aires, Emecé, 1962. Національна поетична премія
- Los días de la noche (новели), Buenos Aires, Sudamericana, 1970.
- Amarillo celeste (вірші), Buenos Aires, Losada, 1972.
- El cofre volante (оповідання для дітей), Buenos Aires, Estrada, 1974.
- El tobogán (оповідання для дітей), Buenos Aires, Estrada, 1975.
- El caballo alado (оповідання для дітей), Buenos Aires, De la flor, 1976.
- La naranja maravillosa (оповідання для дітей), Buenos Aires, Sudamericana, 1977.
- Canto Escolar (оповідання для дітей), Buenos Aires, Fraterna, 1979.
- Árboles de Buenos Aires (вірші), Buenos Aires, Crea, 1979.
- La continuación y otras páginas, Buenos Aires, Centro Editor de América Latina, 1981.
- Encuentros con Silvina Ocampo, бесіди з Ноемі Вулика, Buenos Aires, Editorial de Belgrano, 1982.
- Páginas de Silvina Ocampo (вибране), Buenos Aires, Editorial Celtia, 1984.
- Breve Santoral (вірші), Buenos Aires, Ediciones de arte Gaglione, 1985.
- Y así sucesivamente (новели), Barcelona, Tusquets, 1987.
- Cornelia frente al espejo, Barcelona, Tusquets, 1988. Премія Клубу тринадцяти
- Las reglas del secreto (вибране), Fondo de Cultura Económica, 1991.
- _—_[[:Велика_Британія|Britain]]:_1994._—_176681_екз._—_ISSN_[https://www.worldcat.org/issn/1741-9743_1741-9743]
[[d:Track:Q11149]][[d:Track:Q145]]
- Стисла біографія (ісп.)
- fantlab.ru
- feministsf.org
- Ulla N. Silvina Ocampo: una escritora oculta. Buenos Aires: Facultad de Filosofia y Letras Universidad de Buenos Aires, 1999
- Klingenberg P.N. Fantasies of the feminine: the short stories of Silvina Ocampo. Lewisburg: Bucknell UP, 1999
- Mancini A. Silvina Ocampo: escalas de pasión. Buenos Aires: Grupo Editorial Norma, 2003
- Espinoza-Vera M. La poética de lo incierto en los cuentos de Silvina Ocampo. Madrid: Editorial Pliegos, 2003
- Mackintosh F.J. Childhood in the works of Silvina Ocampo and Alejandra Pizarnik. Woodbridge; Rochester: Támesis, 2003
- Zapata M. Silvina Ocampo: récits d'horreur et d'humour. Paris: Harmattan, 2009
- La ronda y el antifaz: lecturas criticas sobre Silvina Ocampo/ Nora Domínguez y Adriana Mancini, eds. Buenos Aires: Universidad de Buenos Aires, 2009
|