Amoris laetitia
Amoris laetitia (укр. Радість Любові, радість кохання) — апостольський лист, посинодальне апостольське звернення Папи Римського Франциска про сімейне кохання та місце родини в сучасному світі. Звернення, датоване 19 березня 2016 року на день Святого Йосипа (покровителя родинного життя), що було опубліковане 8 квітня того ж року[1] на шести мовах: італійською, французькою, англійською, німецькою, іспанською та португальською[2]. Документ був представлений в залі друку Ватикану генеральним секретарем Синоду єпископів кардиналом Лоренцо Бальдісері та архієпископом Відня Крістофом Шенборном[3]. Синод єпископів передав остаточний звіт (лат. Relatio finalis) Папі Римському в жовтні 2015 року після двох років роботи.
Апостольський лист був створений за підсумками роботи Синоду єпископів Католицької Церкви, який провів дві тематичні асамблеї — в жовтні 2014 і жовтні 2015 років[3]. Підсумковий єпископальний звіт з 94 пунктів[2], написаний після гострої дискусії, був переданий Папі Францискові. Звіт часто цитується в «Радості любові» поряд з роботами й навчаннями попередників Франциска та його власними численними настановами про родину[1].
«Радість любові» складається з передмови й дев'яти глав[3] і займає 261 сторінку[4]. Франциск ствердив в цьому документі католицький ідеал сім'ї[3] і дотримується католицької доктрини, але робить при цьому деякі «революційні», на думку лібералів, послаблення[5]. Зокрема, це стосується розлучених віруючих, які повторно вступили в шлюб. На думку Папи Франциска, такі католики «повинні бути більш інтегровані в християнські громади», оскільки «ніхто не може бути засуджений назавжди»[3][5].
Висловлюючись на тему гомосексуальних союзів, закликав не принижувати й не дискримінувати людей з нетрадиційною сексуальною орієнтацією, однак підкреслив, що
![]() |
…не існує ніякого підґрунтя для уподібнення або встановлення аналогій, навіть віддалених, між гомосексуальними стосунками та визначенням[de] Бога щодо шлюбу і сім'ї (№ 251). …фактичні союзи між людьми однієї статі, зокрема, не можуть бути просто прирівняні до шлюбу (між жінкою та чоловіком). Жоден ненадійний або закритий для передачі життя союз не забезпечує майбутнього суспільства[3]. | ![]() |
Папа в «Радості любові» закликає «проявляти менше засудження й більше розуміння у відношенні до людей в „неправильних“ ситуаціях»[5]. Глави церков відзначили милосердний тон, з яким написано Апостольський лист, що закликає єпископів «бути доброзичливими і турботливими, коли вони мають справу з людьми зі складними обставинами»[6]. Папа підтвердив, що кожного, незалежно від їх сексуальної орієнтації, слід поважати у своїй гідності та приймати з повагою.
Ще одна важлива турбота Папи — гідність жінки та її прав (№ 54); саме так він регулює дискримінацію та насильство над жінками. Сюди відніс і недоліки у світі праці та знехтувану рівність чоловіків та жінок, коли виникають форми фемінізму, які не вважає доцільними.
Постсинодальний апостольський лист адресований єпископам, пресвітерам та дияконам, посвяченим особам, подружжям-християнам та мирянам. Він містить 325 абзаців і закінчується молитвою до Святої Родини.
У цьому апостольському листі оголошена важливість любові, шлюбу та сім'ї. Любов у партнерстві розуміють як «дружба, яка включає характеристики пристрасті», сексуальність розглядається як «міжособистісна мова, в якій інший сприймається серйозно у своїй сакральній та непорушній цінності» (теологія тіла[en]). Amoris laetitia містить твердження про боротьбу з одруженими шлюбами, про сексуальну мораль і про гомосексуальність.
Як цінна передумова справжнього зростання кохання, він підкреслює цінність цнотливості. Висловився проти «поспішних» шлюбів, які слугували б лише меті сприяння статевому акту та підкреслювали би цінність фізичного кохання у шлюбі, важливість пристрасті та ніжності. Він також бажає молодим парам краще підготуватися до шлюбу. Папа Римський підкреслює свою винятково позитивну оцінку людської сексуальності та еротики:
![]() |
Отже, ми в жодному разі не повинні розуміти еротичний вимір любові як терпиме зло чи тягар, який треба терпіти для блага родини, але повинен сприйматись як дар від Бога, що прикрашає зустріч подружжя (№ 152). | ![]() |
І він засуджує штучне запліднення як акт маніпулювання життям, тому що покоління людини не може розглядатися незалежно від статевих стосунків між чоловіком і жінкою.
- ↑ а б (англ.)Pope Francis' Apostolic Exhortation on The Joy of Love. Vatican Radio. 08/04/2016. Архів оригіналу за 7 березня 2018. Процитовано 17 квітня 2016.
- ↑ а б (рос.)Новый документ папы Франциска о семье будет опубликован на 6 языках. РИА Новости. 7 квітня 2016. Архів оригіналу за 29 червня 2018. Процитовано 17 квітня 2016.
- ↑ а б в г д е (англ.)Увещание папы Франциска по проблемам семьи представлено в Ватикане. РИА Новости. 8 квітня 2016. Архів оригіналу за 29 червня 2018. Процитовано 17 квітня 2016.
- ↑ (англ.)George Weigel (08.04.2016). Pope Francis on Love, Marriage, and the Family. National Review[en]. Архів оригіналу за 8 жовтня 2017. Процитовано 17 квітня 2016.
- ↑ а б в (рос.)Папа о разводе: никого нельзя приговаривать навсегда. BBC Росія. 8 квітня 2016. Архів оригіналу за 24 квітня 2021. Процитовано 17 квітня 2016.
- ↑ (англ.)Church leaders praise Amoris Laetitia but warn against hurried reading. The Catholic Herald[en]. 11 квітня 2016. Архів оригіналу за 15 квітня 2016. Процитовано 17 квітня 2016.
- (біл.)Франциск (19.03.2016). Паслясінадальная Апостальская Адгартацыя Святога Айца Францішка Amoris Laetitia (поўны тэкст). vatican.va. Libreria Editrice Vaticana. Архів оригіналу за 4 березня 2020. Процитовано 15 березня 2020.
- (англ.)Summary of the post-Synodal apostolic exhortation Amoris Laetitia (The Joy of Love) on love in the family. vatican.va. Пресслужба Святого Престолу. 08.04.2016. Архів оригіналу за 4 грудня 2019. Процитовано 17 квітня 2016.
- (англ.)Goodstein L., Yardley J. (7 квітня 2016). How Pope Francis’ ‘Amoris Laetitia’ Could Affect Families and the Church. nytimes.com. The New York Times. Архів оригіналу за 8 листопада 2020. Процитовано 17 квітня 2016.
- (рос.)Послесинодальное Апостольское обращение Amoris Laetitia. Центр Руху Світло-Життя. Архів оригіналу за 27 січня 2020. Процитовано 15 березня 2020.