Гібон швидкий
Гібон швидкий | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Синапсиди (Synapsida) |
Клас: | Ссавці (Mammalia) |
Ряд: | Примати (Primates) |
Підряд: | Haplorhini |
Інфраряд: | Вищі примати (Simiiformes) |
Родина: | Гібонові (Hylobatidae) |
Рід: | Гібон (Hylobates) |
Вид: | Гібон швидкий (H. agilis)
|
Біноміальна назва | |
Hylobates agilis F. Cuvier, 1821
| |
![]() |
Гібон швидкий[1] (Hylobates agilis) — вид приматів з роду Hylobates родини Гібонові.
Країни проживання: Індонезія (Калімантан, Суматра); Малайзія (півострів Малайзія); Таїланд. У південній частині Суматри, популяції були виявлені до 1400 метрів. Мешкає в тропічних лісах.
Середня вага становить 5,4 кг для самиць і 5,8 кг для самців; довжина тіла від 40 до 60 сантиметрів. Це тварини худої статури, з довгими руками і пальцями, хвіст відсутній. Забарвлення різне, в тому числі чорне, коричневе, світло-коричневе і червоно-коричневе. Обидві статі мають білі брови. У сіро-коричневого кольору самців (але не чорних) є яскраві (білі-сірі або світло-коричневі) щоки, які відсутні у самиць.
Це деревні й денні примати є, насамперед, плодоїдними (що віддають перевагу фруктам з високим вмістом цукру, наприклад, інжир), але вони також споживають молодеі листя і комах. Група живе на певній території, котру захищає співом, часто дуетом, рано вранці.
Період вагітності складає близько семи місяців. Самиці народжують одне дитинча, а пара може розмножуватись 5—6 раз за час їх репродуктивного життя. Дитинча стає статевозрілим у віці близько 8 років. Більшість самиць піклується про потомство біля двох років. Нащадки залишаються з батьками поки не досягають статевої зрілості, потім розходяться з рідної групи. Повідомлена тривалість життя у неволі становить 44 років. Дикі тварини, ймовірно, не живуть так довго.
Цей вид перебуває під загрозою перетворення їх лісових місцеперебувань. У Таїланді є також полювання. Вид занесений в Додаток I СІТЕС. Мешкає в ряді ПОТ.
- ↑ Маркевич, О. П. Номенклатура // Маркевич О. П., Татарко К. І. Російсько-українсько-латинський зоологічний словник. — Київ : Наук. думка, 1983. — С. 162.
- Geissmann, T. & Nijman, V. 2008. Hylobates agilis. In: IUCN 2013 [Архівовано 3 грудня 2013 у Wayback Machine.] (англ.)
- ARKive (англ.)
- Animal Diversity Web [Архівовано 11 травня 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
![]() |
Це незавершена стаття з теріології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |