Réžia:
Agnieszka HollandScenár:
David F. ShamoonKamera:
Jolanta DylewskaHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrajú:
Robert Więckiewicz, Benno Fürmann, Agnieszka Grochowska, Maria Schrader, Herbert Knaup, Marcin Bosak, Julia Kijowska, Jerzy Walczak, Oliwer Stańczak (viac)Obsahy(1)
Drama natočené podle skutečných událostí, které se odehrály v nacisty okupovaném Lvově (tehdy Polsko, nyní Ukrajina). Leopold Socha, malý polský zlodějíček a zároveň údržbář místních kanalizací, schová za peníze v podzemním labyrintu skupinu Židů, kteří se snaží uniknout likvidaci lvovského ghetta. Zpočátku je hlavním Leopoldovým motivem cynická snaha vydělat, postupně ale vzniká mezi ním a skupinou zvláštní pouto, které se s každou novou dramatickou událostí v podzemí prohlubuje. Když skupině dojdou peníze, Leopold vidí, že je nemůže opustit a skrývá její členy dále, za což jemu i celé jeho rodině hrozí smrt. Film diváka díky skvělé režii a kameře doslova vtahuje nejen do atmosféry tmavého lvovského podzemí, ale i do výjimečného příběhu mužů, žen i dětí, kteří se čtrnáct měsíců snaží za neustále vzrůstajícího nebezpečí vyhnout smrti. Snímek se vymyká obvyklým hollywoodským schématům, ve kterých jsou pouze dobré a špatné postavy. Zde mají hrdinové obě stránky, o to jsou ale lidštější, působivější a nám bližší. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (7)
Recenzie (143)
Čsfd vybrala pro projekci opravdu dobrý film. Jelikož mám ráda válečné snímky obzvláště o Židech, tak mě hodně potěšil a ani mi nevadila ta délka. Žít v kanálech nemůže být nic skvělého a proto obdivuji celý tento příběh, který je asi podle pravdy. Výborný herecký výkon, který se odrazil hlavně v lidskosti, pochopení a dobrotě předvedl Robert Wieckiewicz a charismatem a pěkným obličejem ho doladil úžasný Benno Fürmann. Jediné, co mi opravdu vadilo byl ten kontrast tmy a světla, pro člověka, který na to kouká v kině je to docela ozařující a bolí z toho oči. Na druhou stranu nebyl to nudný válečný snímek o přežití, ale párkrát jsem se i zasmála a dokonce tam byli i nějaké chlípné scény. ()
Film Agnieszky Holland je příliš dobrý na to, aby se na jeho základě ironicky glosovalo klišé o tom, že nám stačí mít žida v posteli, ale Poláci jich musí mít plné kanály. Něco takového by si film skutečně nezasloužil, ale právě pro svou velmi vyrovnanou formu snese i takovou myšlenku. Jsem určitě za české vnímání, které ocenilo černý humor i okouzlení temnotou. Hollandová zkrátka umí a opírá-li se o tak silné téma a pracuje s tak dobrými lidmi z celého světa, bylo by překvapením, kdyby neuspěla. Ale ona překonala i Evropu, Evropu a přinesla nový rozměr kapitolám z 2. světové války. Herecky jsem nejvíce ocenila Marii Schrader a Herberta Knaupa. #čsfdprojekce ()
Bohužel, téma je silnější než samotný film. Izolace v ghettu, každodenní strach o život, blížící se transport a jeden šílený plán – prokopat se a nějaký ten pátek vydržet v kanalizačním systému. Ve stokách skupinka, která tam nakonec nezkysne jen nějaký ten pátek, potkává údržbáře kanálů – ziskuchtivého hajzlíka, ze kterého se nakonec vyklube dobrák od kosti. Kosmopolitní režisérku Agnieszku Holland zajímá vedle něj právě různorodá skupinka útěkářů, kteří mají své vlastní problémy, spory, potřeby. A rozhodně to nejsou žádná neviňátka. Holland nicméně potvrzuje svou kvalitu srozumitelnou, chytrou a divácky vděčnou látkou!! Být o půlhodinu kratší, chválil bych jí víc. ()
I den po projekci mám v hlavě černý tunely. Tunely jsou fajn. Averze na filmy z obdobi Druhé světové války musí jít stranou. V tomhle snímku nejsou na jedný straně ty hodný a na druhý svině. Všichni jsou tak nějak hodný svině a svou pozici odosobněně neanalyzují a snad jí ani nerozumí. Prostě přežívají. Černočerná tma a džungle mnoha odstínů bytí. Rozostřená a místy přímo popřená dichotomie života nad a pod povrchem. "Já se chci vrátit do gheta, tady je tma (...) Já se bojím, vraťme se dolů." Velice silné. ()
Za mne je chvályhodné nedělat po miliónté koncentráky nebo život v ghettech. Dvě a půl hodiny Temnoty mne však minuly. Za mne byla lepší než celý film vtipná a zajímavá beseda se sympatickou Agnieszkou (obzvláště její vztah k Němcům). Osudy Poldekových Židů mi byly srdečně ukradené. Zřejmě proto, že než zalezli do kanálu, nebyli nijak vykresleni, tudíž pro mne byli pouhou indiferentní skupinou Židů, která nebyla celý film vidět a hystericky hulákala. Jediný zajímavý byl Poldek... 50% ()
Galéria (57)
Zaujímavosti (16)
- Po natočení filmu se Agnieszce Holland ozvala pamětnice Krystyna žijící v New Yorku. Potvrdila autentičnost filmu, jehož první zhlédnutí proplakala. Sama o stejném tématu napsala knihu, o které však nikdo z tvůrců nevěděl. Dokonce si mysleli, že již žádný pamětník nežije. Účast Krystyny na festivalové premiéře filmu prý pro Holland byla tím nejdojemnějším, co vůbec v životě zažila. (JoranProvenzano)
- 70 % filmu bylo natáčeno v ateliérech, 30 % pak ve skutečných kanálech v Lodži v Polsku. (gogos)
- Agnieszka Holland neměla dobré zkušenosti s natáčením s ženou-kameramankou, navíc vegetariánkou, protože prý měla málo energie. Přesto přistoupila ke spolupráci s další ženou - Jolantou Dylevskou. Během příprav zjistila, že i ona je vegetariánkou, přesto byla s její prací velmi spokojená, což potvrdila slovy: "Svícení je pro ni jako dýchání, dokázala se světlem doslova kouzla." (JoranProvenzano)
Reklama