Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку
•Download as DOCX, PDF•
0 likes•3,143 views
Комітет Верховної Ради з нацбезпеки і оборони завершив роботу над правками до законопроєкту про мобілізацію й опублікував остаточну редакцію проєкту
1 of 82
More Related Content
Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку
1. Станом на 09.04.2024_21.45
ПРОЕКТ
Закон України
Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань
проходження військової служби, мобілізації та військового обліку
Верховна Рада України п о с т а н о в л я є:
I. Внести зміни до таких законодавчих актів України:
1. У статті 119 Кодексу законів про працю України (Відомості Верховної Ради
УРСР, 1971 р., додаток до № 50, ст. 375):
у першому реченні частини третьої слова "За працівниками, призваними на
строкову військову службу" замінити словами "За працівниками, направленими
для проходження базової військової служби";
у частині п'ятій слова “відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки
України” замінити словами “відповідних підрозділах розвідувальних органів України”.
2. У Кодексі адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради
України, 2017 р., № 48, ст. 436):
1) пункт 7 частини першої статті 4 викласти в такій редакції:
"7) суб’єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без
статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового
управління, їх посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними
публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг";
2) частину першу статті 20 доповнити пунктом 6 такого змісту:
"6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру
комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян
України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації";
3) у частині першій статті 268 цифри “280—2831
” замінити цифрами “280—2832
”;
4) у частині першій статті 269 цифри “280—283-1” замінити цифрами “280—
2832
”;
5) абзац перший частини першої статті 270 після цифр “280—283” доповнити
цифрами “2832
”;
6) у статті 272:
2. 2
у частині першій слова і цифри “статтею 2831
, статтями 286-288” замінити словом
і цифрами “статтями 2831
, 2832
, 286-288”;
у частині третій цифри "282-286" замінити цифрами "282-2831
, 284-286";
частину четверту після цифр “281” доповнити цифрами “2832
”;
7) доповнити статтею 2832
такого змісту:
"Стаття 2832
. Особливості провадження у справах за позовними заявами
територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу
тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під
час мобілізації
1. У разі невиконання громадянином України у строки, встановлені Законом
України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги територіального
центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов’язку (обов’язків)
військовозобов’язаним, резервістом, територіальний центр комплектування та
соціальної підтримки звертається до суду із позовною заявою про застосування судом
тимчасового обмеження такої особи у праві керування транспортним засобом під час
мобілізації.
2. Позов подається до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня виникнення
підстав, що дають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки
право на пред’явлення позовних вимог відповідно до Закону України «Про
мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за загальними правилами підсудності,
встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинен містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається позов;
2) повне найменування позивача, його місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв’язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або
відсутність електронного кабінету;
3) ім’я (прізвище, ім’я та по батькові) відповідача, його місце проживання чи
перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника
податків за його наявності або номер і серія паспорта (якщо такі відомості відомі
позивачу), відомі номери засобів зв’язку, адреси електронної пошти, відомості про
наявність або відсутність електронного кабінету;
4) зміст вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
5) перелік документів та інших доказів, що додаються до позову;
6) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого
позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих
підстав;
7) підпис уповноваженої особи позивача та докази на підтвердження її
повноважень;
8) докази надсилання копії позову та копій доданих документів відповідачу, з
урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
3. 3
3. У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд залишає позов без
руху та надає позивачу строк, але не більше ніж 10 днів, для усунення недоліків.
Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення позову
та доданих до нього документів.
Повернення позову не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду
після усунення його недоліків.
4. Суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за позовом, якщо заявлено
вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті.
5. Ухвалу про відмову у відкритті провадження може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її постановлення.
6. Питання про відкриття провадження в адміністративній справі суд вирішує
протягом п’яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви.
7. Суд розглядає позов в письмовому провадженні протягом 30 днів з дня
відкриття провадження у справі, а за ініціативою суду чи клопотанням сторони – з
проведенням судового засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її
розгляду.
8. Суд відмовляє у задоволенні заявлених позивачем вимог у разі, якщо позивач
не доведе існування обставин та вжиття заходів, передбачених Законом України «Про
мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме:
1) невиконання особою під час мобілізації обов’язків, передбачених частиною
третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та
вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 2101
Кодексу України про адміністративні правопорушення;
2) неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення такої
особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами та
підрозділами, що входять до системи поліції;
3) вручення такій особі вимоги територіального центру комплектування та
соціальної підтримки про виконання обов’язку (обов’язків) військовозобов’язаним,
резервістом відповідно;
4) невиконання такою особою зазначеного у вимозі обов’язку (обов’язків).
9. Суд також відмовляє у задоволенні вимоги щодо тимчасового обмеження особи
у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, якщо:
1) встановлення такого обмеження позбавляє особу основного законного джерела
засобів для існування;
2) особа використовує транспортний засіб у зв’язку з інвалідністю чи
перебуванням на її утриманні особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому
порядку, або дитини з інвалідністю.
10. Суд закриває провадження у справі у разі виконання вимоги територіального
центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов’язку (обов’язків)
4. 4
військовозобов’язаним, резервістом або у разі її відкликання відповідно до Закону
України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
11. Тимчасові обмеження, передбачені частиною першою цієї статті,
встановлюються на строк до виконання або відкликання вимоги територіального центру
комплектування та соціальної підтримки відповідно до Закону України «Про
мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
12. Рішення суду у справах, визначених цією статтею, підлягають негайному
виконанню в порядку, встановленому законом.
13. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею,
можуть бути подані протягом 15 днів з дня їх проголошення.
Учасник справи, особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання
про її права, свободи, інтереси та/або обов’язки, якій рішення суду не було вручено у
день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй рішення
суду.
14. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених цією
статтею, не перешкоджає його виконанню.
15. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у 15-тиденний строк з дня
відкриття апеляційного провадження.
16. Рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду може
бути оскаржено в касаційному порядку».
3. У Законі України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей” (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 15, ст. 190 із
наступними змінами):
1) у статтю 9 включити пункт 7 такого змісту:
«7. За військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира
(начальника) військової частини у зв’язку з потребою у тривалому лікуванні,
зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу
за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з
урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього
строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров’я, зокрема
іноземних, та у відпустці для лікування у зв’язку з хворобою або відпустці для лікування
після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту
11 статті 101
цього Закону»;
2) статтю 91
доповнити пунктом четвертим такого змісту:
«4. Військовослужбовці, направлені у відрядження в межах України або за
кордон, мають право на відшкодування документально підтверджених фактичних
5. 5
витрат на відрядження, а також на одержання коштів на харчування та фінансування
інших власних потреб фізичної особи (добові витрати) у зв’язку з відрядженням.
Відшкодування витрат військовослужбовців, направлених у відрядження в межах
України або за кордон, та виплата добових витрат для таких військовослужбовців
здійснюються у строки та в порядку, визначені Міністерством оборони України за
погодженням з Міністерством фінансів України»;
3) статтю 92
викласти в такій редакції:
“Стаття 92
. Винагороди військовослужбовцям під час дії воєнного стану
(особливого періоду)
1. На період дії воєнного стану (особливого періоду):
а) військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на
умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;
б) військовослужбовцям виплачується винагорода за знищене (захоплене)
озброєння та військову, бойову (спеціальну, спеціалізовану) техніку противника у
розмірах від чотирьох до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних
осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів України;
4) у статті 101
:
у першому реченні пункту 1 слова "крім військовослужбовців строкової
військової служби, надаються" замінити словами "крім військовослужбовців, які
проходять базову військову службу, надаються";
у пункті 8:
у першому реченні абзацу першого слова "крім військовослужбовців строкової
військової служби" замінити словами "крім військовослужбовців, які проходять
базову військову службу";
доповнити абзацом третім такого змісту:
“Військовослужбовці, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду
тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею
шестирічного віку, залишаються на військовій службі у розпорядженні відповідного
військового формування (посадової особи, яка має право на призначення на посади) у
порядку, визначеному положеннями про проходження громадянами України військової
служби, а після їх закінчення — призначаються на попередні або на інші, не нижчі за
попередні, посади. Військовослужбовцям військової служби за контрактом під час
перебування у такій відпустці продовжується строк контракту про проходження
військової служби до закінчення зазначених відпусток (у разі відсутності їхніх
клопотань про звільнення з військової служби у зв’язку із закінченням строку
контракту), а також на строк, необхідний для визначення придатності до проходження
військової служби за станом здоров’я та прийняття рішення щодо укладення нового
6. 6
контракту. Військовослужбовцям зараховується час перебування у зазначених
відпустках до строку вислуги у військовому званні”;
абзац перший пункту 11 доповнити двома реченнями такого змісту: «Якщо
відповідно до медичних документів іноземного закладу охорони здоров’я, до якого
військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво)
військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії
для проведення огляду для вирішення питання про потребу у тривалому
лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому
Міністерством оборони України. Рішення військово-лікарської комісії про
потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування
військовослужбовця в закладах охорони здоров’я та у відпустці для лікування у
зв’язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми
або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк,
визначений у такому рішенні»;
у пункті 18:
у першому реченні абзацу першого слова "військовослужбовцям надається"
замінити словами "військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять
базову військову службу, надається";
абзац другий викласти в такій редакції:
«Щорічна основна відпустка, зазначена в абзаці першому цього пункту, надається
частинами протягом календарного року, за умови що основна безперервна її
частина становитиме не менше 15 календарних днів та одночасної відсутності не
більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців відповідного
підрозділу»;
після абзацу другого доповнити новим абзацом такого змісту:
«Військовослужбовцям надається додаткова відпустка за знищену техніку
тривалістю та у порядку, визначеними Кабінетом Міністрів України, але не
більше 15 календарних днів на рік».
У зв’язку з цим абзаци третій- шостий вважати відповідно абзацами четвертим-
сьомим;
доповнити пунктом 23 такого змісту:
"23. Військовослужбовцям після їх звільнення з полону за їх бажанням надається
додаткова відпустка із збереженням грошового забезпечення тривалістю 90
календарних днів без поділу на частини (крім військовослужбовців, які висловили
бажання звільнитися з військової служби після звільнення з полону).
Відкликання з додаткової відпустки після звільнення військовослужбовця з
полону допускається виключно за його згодою";
5) статтю 12 доповнити пунктом 71
такого змісту:
7. 7
“71
. Військовослужбовці у разі укладення першого контракту мають право на
компенсацію 50 відсотків від першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом
іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством
“Українська фінансова житлова компанія” доступного іпотечного кредитування
громадян України та додатково 100 тисяч гривень після першого року військової
служби, та ще 100 тисяч гривень після другого.
Компенсація надається військовослужбовцю лише один раз протягом усього часу
проходження ним військової служби.
Порядок та умови надання військовослужбовцям такої компенсації визначаються
Кабінетом Міністрів України”;
6) у статті 14:
пункт 15 викласти в такій редакції:
«15. Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом
під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із
числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їхнім дружинам
(чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які
брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної
цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції,
забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної
операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної
безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в
Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи
безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, заходах для
забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у
зв’язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам
(чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов’язань перед підприємствами,
установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними
особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім
кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до
об’єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об’єкта
нерухомості, об’єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них),
та/або автомобіля»;
доповнити пунктом 16 такого змісту:
“16. Військовослужбовці у разі укладення контракту мають право протягом
трьох місяців з дати укладення такого контракту отримати сертифікат на купівлю
транспортного засобу в розмірі 150 тисяч гривень в порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.
Сертифікат на купівлю транспортного засобу видається військовослужбовцю
при укладанні контракту тільки один раз”;
7) у статті 15:
у пункті 2:
8. 8
у підпункті 1:
абзац третій доповнити словами “розвідувальному органі Міністерства оборони
України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України”;
доповнити абзацом сьомим такого змісту:
“у зв’язку із звільненням з полону”;
у підпункті 2:
абзац десятий викласти в такій редакції:
“через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких
визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України “Про військовий
обов’язок і військову службу”, під час дії особливого періоду та воєнного стану”;
доповнити абзацами дванадцятим і тринадцятим такого змісту:
“у зв’язку з обранням народним депутатом України, депутатом Верховної Ради
Автономної Республіки Крим;
у зв’язку з призначенням (обранням) на посаду судді, судді Конституційного Суду
України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України, керівника Служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його
заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя”;
у підпункті 3:
абзац перший викласти в такій редакції:
“3) 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний
календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше — які
звільняються з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з
інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26
Закону України “Про військовий обов’язок і військову службу” у мирний час”;
абзац п’ятий викласти в такій редакції:
“через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких
визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України “Про військовий
обов’язок і військову службу”;
після абзацу шостого доповнити чотирма новими абзацами такого змісту:
“у зв’язку із звільненням з полону;
у зв’язку з обранням народним депутатом України, депутатом Верховної Ради
Автономної Республіки Крим;
у зв’язку з призначенням (обранням) на посаду судді, судді Конституційного Суду
України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України, керівника Служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його
заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя;
у зв’язку із закінченням строку військової служби за призовом осіб офіцерського
складу під час дії воєнного стану”.
9. 9
У зв’язку з цим абзаци сьомий — двадцятий вважати відповідно абзацами
одинадцятим — двадцять четвертим;
в абзаці тринадцятому слова “або займатися певною діяльністю” виключити;
доповнити абзацом такого змісту:
“Одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, не виплачується
військовослужбовцям, які станом на 16 березня 2014 року проходили службу на
території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і в установленому порядку
не продовжили її проходження за межами тимчасово окупованої території України”;
8) пункт 3 статті 162
викласти в такій редакції:
«3. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті)
військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів
України з урахуванням такого:
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті)
військовослужбовця під час виконання ним обов’язків військової служби, не може
становити менше 15 мільйонів гривень;
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках,
передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається
відповідно до абзацу другого підпункту “а” пункту 1 цієї статті».
4. Статтю 171
Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб” (Відомості Верховної Ради України, 1992 р.,
№ 29, ст. 399 із наступними змінами) викласти в такій редакції:
«Стаття 171
. Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов
призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом
Порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам,
зазначеним у пунктах “б”-“д”, “ж”, “з” статті 12
цього Закону, до вислуги років для
визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу
проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у
здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки
населення та інтересів держави у зв’язку із збройною агресією Російської Федерації
проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення
зазначених заходів під час дії воєнного стану».
5. У частині першій статті 36 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні” (Відомості Верховної Ради України, 1997 р., № 24, ст. 170 із наступними
змінами):
пункти 1—3 викласти в такій редакції:
“1) забезпечення організації призову громадян на військову службу за призовом
осіб офіцерського складу та альтернативну (невійськову) службу, направлення для
10. 10
проходження базової військової служби, підготовки молоді до військової служби;
сприяння в організації навчальних (перевірочних) та спеціальних військових зборів;
забезпечення доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форм
власності, а також населення розпорядження керівника місцевої державної
адміністрації (військової, військово-цивільної) або керівника територіального центру
комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик
військовозобов’язаних та резервістів до територіальних центрів комплектування та
соціальної підтримки;
2) забезпечення на території відповідних населених пунктів ведення персонально-
первинного військового обліку призовників, військовозобов’язаних та резервістів,
забезпечення бронювання військовозобов’язаних на період мобілізації та на воєнний
час;
3) організація та участь у здійсненні заходів, пов’язаних з підготовкою і
виконанням завдань територіальної оборони, на відповідній території”;
доповнити пунктами 31
і 32
такого змісту:
“31
) здійснення під час мобілізації своєчасного оповіщення і забезпечення
прибуття громадян, які залучаються до виконання обов’язку щодо мобілізації,
транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини у порядку,
визначеному Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, шляхом
вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів;
32
) забезпечення на території відповідних населених пунктів планування та
проведення мобілізаційної підготовки, а також проведення заходів мобілізації та
демобілізації після набрання чинності відповідним указом Президента України”.
6. У Законі України “Про місцеві державні адміністрації” (Відомості Верховної
Ради України, 1999 р., № 20—21, ст. 190 із наступними змінами):
1) пункт 9 частини першої статті 13 викласти в такій редакції:
“9) оборонної роботи, мобілізаційної підготовки, мобілізації та демобілізації”;
2) у статті 27:
назву викласти в такій редакції:
«Стаття 27. Повноваження у сфері оборони»;
пункти 1 і 4 викласти в такій редакції:
“1) забезпечує виконання законодавства про територіальну оборону,
мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військовий обов’язок посадовими особами і
громадянами, підприємствами, установами і організаціями»;
«4) бере участь в організації та забезпеченні заходів підготовки населення
України до участі в русі національного спротиву та підготовці молоді до військової
служби, забезпечує направлення громадян для проходження базової військової
служби та альтернативної (невійськової) служби на відповідній території";
11. 11
доповнити пунктами 6—10 такого змісту:
“6) здійснює під час мобілізації своєчасне оповіщення і забезпечує прибуття на
збірні пункти та призов через територіальні центри комплектування та соціальної
підтримки громадян, які залучаються до виконання обов’язку щодо мобілізації,
забезпечує прибуття транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові
частини у порядку, визначеному Законом України “Про мобілізаційну підготовку та
мобілізацію”, шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних
заходів;
7) організовує на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць
планування та забезпечує проведення мобілізаційної підготовки, а також проведення
заходів мобілізації та демобілізації після набрання чинності відповідним указом
Президента України;
8) організовує та забезпечує на території відповідних адміністративно-
територіальних одиниць функціонування системи військового обліку призовників,
військовозобов’язаних і резервістів, бронювання військовозобов’язаних на період
мобілізації та на воєнний час, надання звітності з цих питань;
9) контролює мобілізаційну підготовку та перевіряє стан мобілізаційної
готовності місцевих державних адміністрацій нижчого рівня, органів місцевого
самоврядування та підприємств, установ і організацій, які розташовані на території
відповідних адміністративно-територіальних одиниць (крім підприємств, установ і
організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади,
інших державних органів) та звітують з цих питань;
10) взаємодіє з органами державної влади, іншими державними органами, силами
оборони і силами безпеки, органами місцевого самоврядування, підприємствами,
установами і організаціями, надає їм і одержує від них в установленому законодавством
порядку інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання повноважень з
питань мобілізаційної підготовки, мобілізації та демобілізації”.
7. Пункт 3 статті 18 Закону України “Про правовий режим надзвичайного стану”
(Відомості Верховної Ради України, 2000 р., № 23, ст. 176; 2021 р., № 29, ст. 234)
виключити.
8. У Законі України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (Відомості
Верховної Ради України, 2005 р., № 16, ст. 255 із наступними змінами):
1) у статті 1:
абзаци четвертий-сьомий викласти в такій редакції:
"мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення
національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів,
органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на
функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших
військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
12. 12
Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи
приховано;
особливий період — період функціонування національної економіки, органів
державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил
оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання
громадянами України свого конституційного обов’язку щодо захисту Вітчизни,
незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення
рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно
прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих
її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після
закінчення воєнних дій;
демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких
приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної
економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в
умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил
цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу;
мобілізаційний план - сукупність документів, які визначають зміст, обсяги,
виконавців, порядок і строки здійснення заходів щодо мобілізаційного розгортання
Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту,
переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших
державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і
організацій, системи забезпечення життєдіяльності населення на функціонування в
умовах особливого періоду";
доповнити абзацами дванадцятим-чотирнадцятим такого змісту:
“оповіщення — доведення сигналів і повідомлень (директив, розпоряджень) до
органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про
оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та
соціальної підтримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам;
система військового обліку — сукупність систем військового обліку органів
державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування,
Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту,
підприємств, установ і організацій, які структурно складаються із керівників як
організаторів ведення військового обліку, служб персоналу (посадових осіб), які
безпосередньо ведуть військовий облік, об’єктів військового обліку — призовників,
військовозобов’язаних, резервістів та засобів автоматизації процесів ведення
військового обліку з використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених цим
Законом та іншими законами України;
частковий наряд — розпорядчий документ голови місцевої державної
адміністрації, в якому встановлено під час мобілізації для керівників підприємств,
установ та організацій усіх форм власності, а також суб’єктів господарювання будь-якої
організаційно-правової форми та форми власності завдання з передачі Збройним Силам
13. 13
України, іншим військовим формуванням визначених транспортних засобів і
спеціальної техніки, пункти збору та строки передачі»;
2) статтю 6 викласти в такій редакції:
“Стаття 6. Військово-транспортний обов’язок
1. Військово-транспортний обов’язок установлюється з метою задоволення
потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період
транспортними засобами (у тому числі водними) і технікою (далі — транспортні засоби)
і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на
залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього
господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують
експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян — власників транспортних
засобів.
2. Порядок виконання військово-транспортного обов’язку, норми безоплатного
залучення, вилучення та примусового відчуження транспортних засобів і техніки на
період мобілізації та у воєнний час визначаються Кабінетом Міністрів України. Норми
безоплатного залучення, вилучення та примусового відчуження транспортних
засобів і техніки визначаються у відсотках за підприємством (установою,
організацією) за галузями національної економіки.
Порядок відшкодування державою вартості майна чи збитків, яких зазнають
центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи і організації, а також громадяни внаслідок
вилучення чи примусового відчуження транспортних засобів в особливий період,
визначається законом.
3. Виконання військово-транспортного обов’язку під час мобілізації здійснюється
згідно з Мобілізаційним планом України шляхом безоплатного залучення транспортних
засобів підприємств, установ та організацій усіх форм власності для забезпечення
потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на умовах їх повернення
власникам після оголошення демобілізації.
Обсяги транспортних засобів за типами та марками, що планується залучити під
час мобілізації, для підприємств, установ та організацій усіх форм власності
встановлюються згідно з Мобілізаційним планом України місцевими державними
адміністраціями за поданням територіальних центрів комплектування та соціальної
підтримки.
Залучення транспортних засобів під час мобілізації здійснюється
територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, Центральним
управлінням або регіональними органами Служби безпеки України, відповідними
підрозділами розвідувальних органів України на підставі рішень місцевих
державних адміністрацій, що оформлюються відповідними розпорядженнями.
Приймання-передача транспортних засобів, залучених під час мобілізації, та їх
повернення після оголошення демобілізації здійснюються на підставі актів приймання-
передачі, в яких зазначаються відомості про власників, технічний стан, залишкову
14. 14
(балансову) вартість та інші необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати
транспортні засоби.
Повернення транспортних засобів власнику здійснюється протягом 30
календарних днів з моменту оголошення демобілізації.
Порядок компенсації шкоди, завданої транспортним засобам внаслідок їх
залучення під час мобілізації, визначається Кабінетом Міністрів України.
4. Міністерство внутрішніх справ України у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, забезпечує подання до територіальних центрів комплектування та
соціальної підтримки відомостей про зареєстровані транспортні засоби, які можуть бути
призначені для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових
формувань в особливий період.
5. Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, Державна
служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, забезпечують подання до
територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відомостей про
зареєстровані у Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України
водні транспортні засоби, які можуть бути призначені для доукомплектування
Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
6. Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту
споживачів визначає порядок і забезпечує надання до територіальних центрів
комплектування та соціальної підтримки відомостей про зареєстровані трактори,
самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні машини,
сільськогосподарську техніку, які можуть бути призначені для доукомплектування
Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
7. З моменту оголошення загальної мобілізації транспортні засоби, які призначені
для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в
особливий період та перебувають на військовому обліку у територіальних центрах
комплектування та соціальної підтримки, забороняється відправляти за межі
території України та до інших областей, передавати права власності на них
юридичним особам або громадянам, в оренду (лізинг), надавати їх як предмет
застави для виконання зобов’язань за договорами про надання кредиту та гарантії
перед банківською установою, а також вчиняти інші дії, що унеможливлюють
передачу таких транспортних засобів військовим формуванням. Відправлення
таких транспортних засобів під час загальної мобілізації до суміжних областей
дозволяється після повідомлення територіального центру комплектування та
соціальної підтримки про місце перебування транспортних засобів на строк не
більше одного місяця.
8. Не підлягає передачі Збройним Силам України, іншим військовим
формуванням транспортний засіб, який належить на праві власності громадянину, у
разі відсутності у нього права власності на інші транспортні засоби”;
3) у статті 12:
в абзаці вісімнадцятому слова “ліміти та” виключити;
15. 15
абзац дев'ятнадцятий викласти в такій редакції:
"під час оголошення мобілізації здійснює контроль у межах своїх повноважень за
здійсненням заходів щодо переведення Збройних Сил України, інших військових
формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу";
в абзаці двадцять сьомому слова “у зв’язку з виконанням ними мобілізаційних
завдань (замовлень) в особливий період” виключити;
4) текст статті 14 викласти в такій редакції:
“1. Міністерство оборони України:
організовує планування, методологічне, методичне, наукове, фінансове та
матеріально-технічне забезпечення заходів мобілізаційної підготовки та мобілізації у
Збройних Силах України;
забезпечує накопичення в непорушному запасі озброєння, військової техніки,
інших матеріально-технічних засобів, продовольства, речового та іншого майна;
організовує та забезпечує створення мобілізаційних резервів на підприємствах, в
установах і організаціях, що належать до сфери управління Міністерства оборони
України, відповідно до завдань, визначених Кабінетом Міністрів України;
планує, координує та забезпечує у межах компетенції виконання робіт з
формування, ведення, закладання та використання страхового фонду документації на
продукцію мобілізаційного та оборонного призначення;
розробляє пропозиції щодо створення, розвитку, утримання, передачі, ліквідації
та реалізації мобілізаційних потужностей на підприємствах, в установах і організаціях,
які належать до сфери управління Міністерства оборони України;
забезпечує проведення мобілізації та демобілізації у Збройних Силах України і
бере участь у забезпеченні мобілізації та демобілізації в інших військових формуваннях;
забезпечує формування військово-технічної політики та пропозицій щодо
мобілізаційних завдань (замовлень) на створення, виробництво та ремонт озброєння,
військової техніки, інших матеріально-технічних засобів;
здійснює контроль за станом мобілізаційної готовності у Збройних Силах України
та за мобілізаційною готовністю підприємств, установ і організацій, яким встановлені
мобілізаційні завдання (замовлення) для задоволення потреб Збройних Сил України,
інших військових формувань;
бере участь у розробленні проектів законів та інших нормативно-правових актів з
питань мобілізаційної підготовки та мобілізації у Збройних Силах України, інших
військових формуваннях;
укладає в установленому порядку договори (контракти) на виконання
мобілізаційних завдань (замовлень) з підприємствами, установами і організаціями, які
залучаються ним до виконання мобілізаційних завдань (замовлень), і підприємствами,
які здійснюють поставку військової продукції;
організовує розроблення проекту мобілізаційного плану Збройних Сил України,
інших військових формувань та подає його до Кабінету Міністрів України;
16. 16
організовує розроблення пропозицій щодо потреб Збройних Сил України на
особливий період, інших військових формувань, які включені до схеми мобілізаційного
розгортання, виходячи з економічних можливостей держави;
бере участь у розробленні мобілізаційного плану держави, плануванні
мобілізаційної підготовки у відповідних центральних органах виконавчої влади з
питань забезпечення потреб Збройних Сил України.
2. Міністерство оборони України через Генеральний штаб Збройних Сил України:
розробляє схему мобілізаційного розгортання Збройних Сил України та
спеціальних формувань, призначених для передачі під час мобілізації до Збройних Сил
України, а також організовує розроблення схеми мобілізаційного розгортання інших
військових формувань та спеціальних формувань, призначених для передачі до інших
військових формувань під час мобілізації;
розробляє проект мобілізаційного плану Збройних Сил України, інших
військових формувань;
планує і здійснює методичне та наукове забезпечення мобілізаційної підготовки,
мобілізації і демобілізації у Збройних Силах України, інших військових формуваннях;
планує в мирний час накопичення в непорушному запасі озброєння, військової
техніки, інших матеріально-технічних засобів, продовольства, речового та іншого
майна і створення резерву військово-навчених людських ресурсів на період мобілізації
та на воєнний час;
визначає потреби Збройних Сил України на особливий період, узагальнює
потреби інших військових формувань, які включені до схеми мобілізаційного
розгортання, виходячи з економічних можливостей держави;
бере участь у формуванні військово-технічної політики;
готує пропозиції щодо мобілізаційних завдань (замовлень) на створення,
виробництво та ремонт озброєння, військової техніки, інших матеріально-технічних
засобів;
разом з центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, Службою безпеки України, розвідувальними органами
України забезпечує функціонування системи військового обліку призовників,
військовозобов’язаних та резервістів;
розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів з питань
мобілізаційної підготовки та мобілізації у Збройних Силах України, інших військових
формуваннях;
планує і здійснює управління заходами щодо мобілізації та демобілізації у
Збройних Силах України; бере участь у проведенні мобілізації та демобілізації в інших
військових формуваннях;
розробляє штати і табелі до штатів оснащення матеріально-технічними засобами
спеціальних формувань, призначених для передачі під час мобілізації до Збройних Сил
України; бере участь у розробленні штатів і табелів до штатів щодо оснащення
17. 17
матеріально-технічними засобами спеціальних формувань, призначених для передачі
до інших військових формувань під час мобілізації;
бере участь в укладанні в установленому порядку договорів (контрактів) на
виконання мобілізаційних завдань (замовлень) з підприємствами, установами і
організаціями, які залучаються ним до виконання мобілізаційних завдань (замовлень), і
підприємствами, які здійснюють поставку військової продукції;
планує і організовує підготовку та перепідготовку військовозобов’язаних та
резервістів (крім військовозобов’язаних та резервістів Служби безпеки України,
розвідувальних органів України)»;
5) в абзаці сімнадцятому статті 15 слова «Службою безпеки України та Службою
зовнішньої розвідки України» замінити словами «Службою безпеки України та
розвідувальними органами України»;
6) у статті 16:
в абзаці чотирнадцятому слова «Службою безпеки України та Службою
зовнішньої розвідки України» замінити словами «Службою безпеки України та
розвідувальними органами України»;
в абзаці п’ятнадцятому слова «відповідним підрозділам Служби зовнішньої
розвідки України» замінити словами «відповідним підрозділам розвідувальних
органів України»;
абзац двадцять другий викласти в такій редакції:
“організовує під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення
та забезпечує прибуття громадян, які залучаються до виконання обов’язку щодо
мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою — п’ятою статті 22 цього
Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом
вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення
будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних
засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням,
силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційного плану, а також виконання
завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України”;
7) у статті 17:
в абзаці сімнадцятому слова «відповідним підрозділом Служби зовнішньої
розвідки України» замінити словами «відповідними підрозділами розвідувальних
органів України», а після слів «резервістів, організовують» доповнити словами
«забезпечують»;
в абзацах вісімнадцятому і дев’ятнадцятому слова «відповідному підрозділу
Служби зовнішньої розвідки України» замінити словами «відповідним підрозділам
розвідувальних органів України»;
абзац двадцять четвертий викласти в такій редакції:
18. 18
“здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення,
забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов’язку щодо
мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою — п’ятою статті 22 цього
Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом
вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення
будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних
засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням,
силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання
завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України”;
8) у статті 18:
абзац одинадцятий викласти в такій редакції:
“здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення
та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов’язку щодо
мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою — п’ятою статті 22 цього
Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом
вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення
будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних
засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням,
силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання
завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України”;
в абзаці дванадцятому слова “ведення військового обліку” замінити словами
“ведення персонально-первинного військового обліку”;
в абзацах тринадцятому і чотирнадцятому слова «відповідному підрозділу
Служби зовнішньої розвідки України» замінити словами «відповідним підрозділам
розвідувальних органів України»;
9) абзаци п'ятий - десятий частини першої статті 21 викласти в такій редакції:
"утримувати в належному стані техніку, будівлі, споруди та об’єкти
інфраструктури, що належать для передачі в разі мобілізації Збройним Силам України,
іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту або призначені для
спільного з ними використання у воєнний час;
сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки,
Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України,
відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час
та в особливий період;
забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до
виконання обов’язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою —
п’ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних
інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією
витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка
здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
19. 19
забезпечувати в разі мобілізації доставку транспортних засобів та техніки на
збірні пункти та у військові частини у строк та місце, зазначені в частковому наряді;
здійснювати заходи щодо підготовки до розгортання спеціальних формувань,
призначених для передачі в разі мобілізації до Збройних Сил України, інших військових
формувань, сил цивільного захисту, розгортання та передачі їх в особливий період
згідно з мобілізаційними планами;
надавати під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні та інші матеріально-
технічні засоби Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам
цивільного захисту згідно з мобілізаційними планами з наступним відшкодуванням їх
вартості в порядку, встановленому законом»;
10) статтю 22 викласти в такій редакції:
“Стаття 22. Обов’язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації
1. Громадяни зобов’язані:
з’являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної
підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов’язані, резервісти
Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального
органу Служби безпеки України, військовозобов’язані, резервісти розвідувальних
органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів
України) для взяття на військовий облік військовозобов’язаних чи резервістів,
визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження
медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди,
транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України,
іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним
відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби
згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського)
територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони
здоров’я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за
рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії
Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства
оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному
порядку реєструють свій електронний кабінет призовника,
військовозобов’язаного чи резервіста.
2. Громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу або не
залучені до виконання обов’язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими
штатами воєнного часу, під час мобілізації, можуть бути відповідно до закону залучені
до виконання робіт, які мають оборонний характер.
20. 20
Громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність, виконують мобілізаційні
завдання (замовлення) згідно з укладеними договорами (контрактами).
3. Під час мобілізації громадяни зобов’язані з’явитися:
військовозобов’язані та резервісти, які приписані до військових частин для
проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань
для виконання обов’язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, — на
збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у
строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, — до військових частин
у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов’язані, резервісти Служби безпеки України — за викликом
керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов’язані, резервісти розвідувальних органів України - за
викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного
захисту, — за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов’язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом
Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою
України, зобов’язані уточнити свої облікові дані через центри надання
адміністративних послуг, або електронний кабінет призовника, військовозобов’язаного,
резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за
місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування
та соціальної підтримки громадянин зобов’язаний з’явитися у зазначене у ній місце та
строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної
підтримки зазначається:
1) прізвище, ім’я та по батькові та дата народження громадянина, якому
адресована повістка;
2) найменування територіального центру комплектування та соціальної
підтримки, що видав повістку;
3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної
підтримки;
4) зазначення місця, дня і часу явки за викликом;
5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала
(сформувала) повістку;
6) реєстраційний номер повістки;
7) роз’яснення про наслідки неявки і про обов’язок повідомити про причини
неявки.